Režie:
Kathryn BigelowScénář:
Mark BoalKamera:
Greig FraserHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Jessica Chastain, Jason Clarke, Joel Edgerton, Jennifer Ehle, Mark Strong, Kyle Chandler, Édgar Ramírez, James Gandolfini, Chris Pratt, Callan Mulvey (více)Obsahy(2)
Děj snímku vychází ze skutečných událostí a v průběhu deseti let sleduje vyšetřování, které vedlo k vystopování Usámy bin Ládina (1957 – 2011). Ten se stal po teroristických útocích z 11. září 2001 jedním z nejhledanějších lidí na světě a navzdory vypsané odměně nebylo známé místo jeho pobytu a předpokládalo se, že by se mohl skrývat v afghánských či pákistánských horách. Celých deset let po jeho stopě pátral elitní tým vojenských a speciálních agentů, kteří pracovali v utajení po celém světě. Hlavní protagonistku napínavého snímku představuje agentka CIA Maya (Jessica Chastainová), která krok za krokem rozplétá komplikovanou síť teroristických buněk a během brutálních výslechů narazí na jméno Abu Ahmed, které zmínili agentům CIA vězni při výsleších v tajných věznicích. Abu Ahmed by se mohl stát klíčem k celému vyšetřování a dovést agentku k samotnému vůdci islamistické teroristické organizace. Situaci však komplikují další teroristické útoky, vzrůstající nebezpečí v Pákistánu a stále větší nedůvěra politiků. Maya je však odhodlána dovést svůj osobní boj až do konce a nejnebezpečnějšího muže světa dostat za každou cenu. (Česká televize)
(více)Recenze (882)
Pro amíky velmi silné téma, pro mě to byl docela přetažený a film, který byl zajímavý v podstatě jen na nějakých posledních 40 minut, kdy byl velmi zdařile zachycen konec UBL a především zdlouhavá příprava, která akci předcházela...6/10. ()
Dvojhodinové čakanie na jeden strhujúci vojenský záťah. Čakanie, v ktorom sa nič zaujímavé nedeje, akurát v ňom vo vedľajších rolách zažiari zopár hereckých osobností (Mark Strong, James Gandolfini) a občas niekde vybuchne bomba. ()
Nerozumím světové politice tak, abych tu měla nutkání mudrovat, jestli to sedělo obsahově a je mi to celkem putna, protože jsem nadšená (opět) z šedesátileté Kathryn Bigelow. Styl věcný a tak přitažlivě odtažitý až na hranici dokumentu, dalek ubrečenosti a patosu. Konečně (!!!) jednou válečný film bez umírajícího kluka, který šel prvně do akce a do tklivých houslí se loučí: řekněte mámě, že jsem to nezkazil. Za 5 bez zaváhání. ()
Třicet tmavých nul je typická Oscarovka! Námět takový, že by se z toho hvezdotřpytný prapor zapíchnutý v ropném barelu mohl samou hrdostí utřepotat, protože hrdinný strejda Sam potřel to nejzlejší zlo, které ovšem sám vyrobil a nechal kultivovat. Kdyby na to někdo soudný, třeba krejčí, vzal nůžky a udělal z toho čtyřicetiminutový kraťas, mohl to být docela príma pilot k seriálu, který by pro nezájem diváků dále nepokračoval. Ale Osral je Osral, tudíž třicet minut slušné akce na dvě hodiny nudného žvanění kancelářských hemoroiďáků je až až! A tak se plynule dostávám k nominaci na nejlepší herečku. Bravo, bravo! V hlavní roli je tam totiž cosi, k vůli čemu každý chycený tenorista okamžitě vyžvanil úplně všechno, jen aby se to k němu nepřibližovalo, přičemž si předtím nechal drtit koule a topit se mokrým hadrem na držce a ani necek! Její výkon je prostě dokonalý. S konstantním výrazem "mámzašitoukundunoaco" se potácí celým filmem, až má jeden pocit, jestli Romero zase nezačal režírovat. Dokonce si myslím, že byla tak statická, až po těch dvou a půl hodinách ještě více zrezla. No fujtajxl, nominace jako vyšitá! Domnívám se, že honění Usámy může být daleko větší zábava, tak mě teď omluvte a uvidíme se za takových deset minut... ()
Oscar 1 : Zvukové efekty + 4 nominace: Nejlepší film, Herečka HR - Jessica Chastain, Střih, Scénář ()
Bezvýhradně nadšené zámořské ohlasy nelhaly, je to pecka. Je imponující, že nejchlapáčtější filmy současného áčkového Hollywoodu točí žena. A chtěl bych slyšet, co by na tenhle film řekl ´Klausův Rasputin´, choromyslný kancléř Hájek, vzhledem k jeho populárnímu názoru (jedné z mnoha perel, co tato mimozemská entita vyplodila), že Osama Bin Ladin byl jen výmyslem a chimérou :o) To bychom se zase pobavili….. ()
Obsahuje SPOILERY. Boj proti terorismu na způsob Fincherova Zodiaca, jiné dlouhé detektivky bez uspokojivého závěru. Zločinec zde sice je po dlouhém a vyčerpávajícím pátrání dopaden, ale velkou satisfakci to nepřináší ani hlavní postavě, ani divákovi. Maya dá v posledním záběru po několikaletém pracovním zápřahu průchod svým emocím, aby si uvědomila, že vyřešením případu ztratila jediný životní cíl. Stejně jako pro Jamese z Hurt Lockera pro ni služba vlasti představuje emocionální výplň existence. Myšlenkou dostat národního nepřítele číslo jedna přitom není posedlá od prvních minut a my tak můžeme paralelně s vyšetřováním sledovat její charakterovou proměnu z vyjukané holky, která právě dokončila školu a teď šokovaně sleduje brutální výslechové metody, v bezcitnou svini, která bez rozpaků využívá svých pravomocí. Výraz „motherfucker“ pro popis své osoby použije v nadsázce sama, snad i na důkaz umrtvení posledních zbytků své ženskosti. Procedurální thriller se velmi elegantně prolíná s psychologickým dramatem, aniž by bylo třeba jediné odbočky do hrdinčina osobního nebo soukromého života, který v podstatě ani neexistuje. Její rodinu nepoznáme, přátele ani domov nemá. Je zároveň viníkem i obětí štvavého honu na teroristy. ___ Knižní rozdělení filmu do kapitol nejenže rytmizuje vyprávění, zároveň vytváří divácké očekávání, které následně není naplněno. Stejně nám požitek z filmového napětí upírají velmi konkrétní fakta (kolik je v úkrytu lidí) a titulky s konkrétním určením času a místa, neboť díky zpravodajství povětšinou víme, k čemu tehdy a tam došlo. Jednotlivé epizody nejsou soběstačnými celky s jednoznačnými pointami a nenahraditelným místem v celkové struktuře vyprávění. Jde o trsy informací bez pevné kauzální provázanosti. Epizodické vyprávění není maskováno důsledným "zaháčkováním" jednotlivých scén, protože ani ve skutečnosti neprobíhalo pátrání plynule (jedno zjištění vede k dalšímu), nýbrž skokově. Namísto stěžejních dějových odhalení se objevují jen další dezinformace a slepé uličky. Vyšetřování má podobu řetězce šťastných náhod a intuitivních rozhodnutí, narušovaných selháními lidského faktoru. Implicitně je prvek (ne)štěstí přítomen ve dvou scénách: krátce před osudovým Setkáním přeběhne přes cestu černá kočka a v den zásahu „kanárci“ zabíjejí čas házením podkov. ___ Jde o sběr dat a práci s pravděpodobností, nikoli o vyvozování jasných závěrů, pročež rozhodující okamžik připomíná situaci à la Schrödingerova kočka. Na pouhé nositele informací, v krajním případě na pouhopouhé zkratky, jsou redukováni také lidé, kteří buď něco ví a je třeba to z nich dostat, nebo mohou klidně zemřít (případně být bez dlouhého vysvětlování někým vystřídáni, jako šéf CIA). Není důležité, jak se kdo jmenuje a co dělá ve volném čase, ale co ví. Veškeré dialogy, ať v kanceláři nebo v restauraci, se sbíhají k témuž – k práci. (Informačně přehlcený je již prolog s mnoha překrývajícími se zvukovými nahrávkami z 11. září a k nejznepokojivějším momentům filmu patří průlet kamery místností zaplněnou servery,) ___ Maya z tohoto hlediska představuje další nerdovskou postavu současné kinematografie. Výjimečně inteligentní, zaměřená na fakta, lhostejná k citům (a stravující se jídlem dost pochybné úrovně). Vojáky, kteří pro ni vykonávají špinavou práci, bere takřka jako herní avatary, kteří mohou zemřít, ale jí samotné to nikterak neublíží. Během jedné z výslechových scén jí stačí, aby dozorci poklepala na rameno, a ten za ni udeří vězně. Závěrečná akce pak připomíná jeden z levelů her typu Call of Duty – několik vojáků bez individuality metodickým pročesáváním jednotlivých místností rozlehlého sídla postupuje k hlavnímu cíli. Nemáme, s kým bychom se identifikovali, do tváří zřetelněji vidíme jen některým obětem. Žádná heroická hudba nebo snaha vytvářet napětí. Tělo zastřeleného bin Ládina má v konečném součtu nižší hodnotu než nalezené datové nosiče a tištěné dokumenty. Informace jsou příznačně cennější než lidský život, o čem svědčí i prostředí, v němž se Maya po většinu filmu pohybuje. Neustále obklopená monitory, štosy papírů a datovými médii. Největší kulturní zážitek pro ni představuje prohlížení si obrovské obrazovky se satelitním záběrem teroristova domnělého úkrytu. Jako kdyby šlo o videoartovou instalaci v galerii. ___ Ve Spojených státech vyvolal film velké pozdvižení údajnou apologetikou mučení. Vnímat však Zero Dark Thirty coby fikcionalizaci spravedlivé pomsty za 11. září považuji za důkaz mimořádné divácké necitlivosti vůči vyjadřovacím prostředkům filmu. Mučení nemá podobu divácky vřelé atrakce, ale nepříjemného hororu, kdy nás kamera v jednu chvíli nutí přijmout hledisko oběti. Není to waterboarding, co vyslýchaného přiměje říct požadované informace, nýbrž teprve „lidský“ dialog u stolu a společného jídla. Jak jsem již zmínil, nátlakové metody nejsou ospravedlňovány ani tím, že by vedly k jasným zjištěním – až do finále se sází na nejistotu. Film si po celou dobu klade otázku (a nás směruje k témuž), stálo-li to všechno za napáchané zlo. Odpověď sice nedává, ale dostatečně politický (navzdory režisérčiným prohlášením o nepolitických záměrech) je už tím, že příběh o likvidaci amerického nemesis nepředkládá v podobě žánrové střílečky, jejíž sledování by nabízelo pocit jakéhokoli zadostiučinění. Čím nechci zpochybňovat výjimečnou řemeslnou úroveň snímku, k níž nelze mnohé namítat, ať už se budeme bavit o kameře, zvuku nebo střihu. ___ Pro ty, kdo dokáži ocenit film, který je vtahující navzdory tomu, jak moc je divácky nepřístupný (resp. je vtahující tím, jak je nepřístupný), jde o to nejlepší, co v Hollywoodu loni vzniklo. 90% Zajímavé komentáře: FlyBoy, Traffic, Wisborg, T-pack () (méně) (více)
"The ultra-professional result may be easier to respect than enjoy," napsal Peter Debruge v recenzi pro Variety a já tuhle větu můžu podepsat. Kvalitní zfilmování procesu, který vedl k objevení úkrytu Usámy bin Ládina a k jeho zabití. S Jessicou Chastain jako "zažranou" agentkou, s chladem, bez emocí. Což byl asi jediný způsob, jak takhle brzo po daných událostech příběh natočit, aby z něj nevznikla buďto tupá propaganda, anebo naopak trapná antiamerická konspirace. Palec určitě nahoru, ale užil jsem si to? Ne. Pořád je to spíš tříhodinová nuda v poušti než vtahující válečný zážitek. ()
Na začátku jsem se trošku ztrácel, protože já fakt všechny ty Ahmedy, šejky absolutně neznám. Má znalost Al kajdy se omezuje na Usamu bina a pak toho s dlouhým fousem a toho s krátkým fousem. Přišlo mě to, jako kdyby si tvůrci mysleli, že jsem vystudoval vysokou al kajdskou a podle toho jeli. Naštěstí tohle je zejména zpočátku a navíc ani zdaleka hlavní osa příběhu a jak se ve filmu začne víc usámovat, tak se nepřehlednost rázem mění v přehlednost. Co mě naopak od počátku dostalo, jak Kathryn umí pracovat s psychologií postav. Nemá cenu rozebírat hlavní postavy, to každej vidí jak se Jess zatne a jde si za svým, každej vidí na jejím kolegovi, že tahle práce je takový svintsvo, že prostě zákonitě očerní každou duši, mimochodem nádherná scéna u opiček. Ale třeba když si vezmu tu speciální jednotku co jde na rande s Usamou, v podstatě se jí nevěnuje větší pozornost a přece jsem měl pocit, že tohle jsou fakt drsný hoši, aniž by se jim cpali do huby drsný hlášky či drsný scény, to je prostě naprosto výborný a typický příklad toho že Kathryn svou práci umí na výbornou. Ostatně závěrečných cca 30 minut jsem sledoval v totalním tranzu, hlavně proto jak to všechno bylo mistrovsky natočený, fakt už tam někde nahoře na platýnku chybělo jen "live" . ()
Moderná špionážna dráma, ktorá bezchybne budí dojem "takto to dnes v skutočnosti chodí, takto pracuje CIA". Nezdalo sa mi to ani studené, ani neosobné, a už vôbec nie nudné. Od prvej po poslednú minútu nesmierne zaujímavé, navyše zhruba od polovice podprahovo pulzujúce a napínavé (Desplatova hudba veľmi pomáha) a vo finále dokonca strhujúce. Niežeby som to chcel absolvovať znovu, ale zdalo sa mi to naozaj precízne vystavané, premyslene natočené a herecky bez kazu. ()
Chápu, že dostat Usámu byla především zásluha zdlouhavé byrokracie v kombinaci s osvěžujícím waterboardingem, ale první hodina tohoto filmu je čirá esence nudy, která na obrátkách začne přidávat až po útoku na základnu v Afghánistánu, aby vše korunovala závěrečná akce, která je něco tak precizně a chladnokrevně natočeného, až zůstává nad kumštem režisérky rozum stát; každopádně o tom, jestli tenhle snímek přišel moc brzy, nebo už pozdě, se dozvíme až za pár let. 3 a ½. ()
U tohoto filmu mám s Kathryn Bigelow menší problém. V porovnání s geniálním Hurt Locker se totiž jedná filmově o pravý opak. Zatímco Hurt Locker byla čistokrevná akce s pramálem příběhu, Zero Dark Thirty je především příběh, který vítězí na celé čáře nad vším ostatním. Snaží se být tak precizně odvyprávěnou akcí na Bin Ladina, že místy zapomíná na to, že není kniha, ale film. Proto výsledných 157 minut a proto celá řada momentů, kde jsem se až neuvěřitelně nudil. Nebejt závěrečné půl hodiny byl bych totálně nasranej. Naštěstí Jessica Chastain vše udržovala v důrazný hladině, že zavřít oči bych při sledování filmu nedokázal. To by pro mě byla velká škoda. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA $95,720,716║Tržby Celosvetovo $134,612,435▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $5,698,746║ Tržby za predaj DVD v USA $7,915,633║ hmmm, Kathryn Bigelow asi najviac preceňovaný režisér súčastnosti, prvá polovica až nehorázne prázdne ukecaná bez kúska náboja, bez kúska chytľavého deja, len sa skáče z miesta na miesto bez skutočne kúska konštruktívneho deja, niečo čoho by sa dalo uchopiť, ďalej na danú slušnú minutáž nespoznáte poriadne ani jednú postavu, takže bez šance aby vás niekto, či vôbec niečo mohlo vtiahnuť do deja, bonbónik Jessica Chastain alias Maya má ako že prezývku "zabiják" a ja čumím a po celý čas pozerám na jej chatrnú vyplašenú postavu a rozmýšľam prečo, za čo? plus to jej vypisovanie čísiel, že koľko dní vedie o Ládenovi a nemôžu zasiahnuť na sklo kancelárie jej šéfa je postupne až ikonicky smiešne, no ako nech sa nikto nehnevá ale zatiaľ najsuchší film čo sa krúti okolo dátumu 11.sep2001 /20%/ ()
Poražení mají hlas, tvůř i důstojnost (kterou si uvědomíme ve chvíli, kdy jim je naprosto upírána a film neodvrací "oči"), vítězové tu nejsou - jen podivné poznamenané bytosti bez intimity a rozkoše, osamělí technokrati, kteří přivyknou lecjakému svinstvu, ale rozebere je, když někdo postřílí jejich oblíbené opičky. Někdo z amerických kritiků napsal, že tenhle procedurální pohled na "výkon spravedlnosti" je amorální a přišel podobně jako Greengrasův Let č. 93 příliš brzy. Já říkám: právě včas. Možná se jednou dočkáme filmu, kde bude vše opatřeno jasnými morálními hodnotami, hodní budou hodní a zlí budou zlí. To bude příběh vítězů. ZD30 je příběh ztracených a opuštěných lidí, který se sice dá vykládat jako obdiv k výkonnosti byrokratické mašinérie tajných služeb, ale mnohem spíše se nabízí interpretace, že Bigelow natočila další odvážný film zaznamenávající stigmazitované jedince, kteří "hýbou dějinami". ()
Extrémně natahovaný procedurální "thriller", jehož zbytečnost je přímo do nebe volající. Zatímco Hurt Locker servíroval jednu napínavou scénu za druhou a donutil vás fandit jak utrápenému hlavnímu hrdinovi, tak jeho kámošům, Zero Dark Thirty krutě dojíždí na fakt, že máte velice přesnou představu o tom, co se bude celou dobu dít a jak to skončí. A... big surprise... vážně se přes dvě hodiny krouží kolem Bin Ládina, aby Amíci na konci zastřelili Bin Ládina. Šmitec. Točit podle skutečné události, jejíž okolnosti má každý v živé paměti, je zkrátka fuška, Kathryn Bigelow ale bohužel rezignovala na tradiční fígl "nacpu tam kupu zajímavých postav, jejichž osudy by člověka braly víc než očekávané finále." Místo toho si člověk musí vystačit s jednou workoholickou zrzkou, která zahazuje veškerý osobní život v zájmu vyššího dobra, a s kupou figurek se známými tvářemi, které odkecají potřebné informace nebo vlezou do toho správného vrtulníku a zase zmizí. Tahle historické lekce se měla servírovat nejdřív za dvacet třicet let, i v tu dobu by ale šlo o nepříliš záživný hraný dokument, jenž pochopitelně drží nad vodou dobří herci (Mark Strong je zase jednou v ráži) a nesporné technické kvality. Ve výsledku tu tedy máme kulhajícího brášku Homelandu, důkladně očesaného o prokreslené postavy, silné osobní linie a s jasně nalajnovaným finále, kterého americká kritika a veřejnost zřejmě milují čistě proto, že je nepatetickým (zároveň ale přízemním a nevzrušivým) převyprávěním národního triumfu. Gratuluju, ale já si parádní teroristický thriller vážně představuju trochu jinak. ()
Kathryn Bigelow natočila své filmové ,,WikiLeaks" a jak už to v takovýchto případech bývá, (filmová) realita je hodně bolestivá. Renovovaná režisérka už ale ve svém posledním filmu Smrt čeká všude ukázala, že její novou filmovou specializací je nejen fenomén války, konkrétně pak speciálně té, v níž se angažují americké vojenské síly, ale i právě pokus o reálné postižení skutečnosti. Subjektivně vnímám její předešlý Oskary ověnčený film jako jeden z filmů nejautentičtěji reflektujících realitu války, co jsem kdy viděl (podobně se v tomhle smyslu v Reflexu zmiňoval třeba i český veterán z Afghánistánu), stejně tak se Kathryn podařilo v 30 minut po půlnoci divákovi nastínit rastr západní ,,reálné politiky", tedy odosobněné vize technokratické přístupu ke správě věcí veřejných. Tihle lidé dopadají v konečném vnitřním bilancování nakonec mnohem hůře, než elitní vojáci - ti i přes různé posttraumatické stresové stavy obvykle bojují za něco (vlast, ideje, ideologie...) a mohou prožít pocit vítězství a tedy i prožitek nějakého smyslu svého konání, kdežto technokratičtí agenti/ky CIA mají v sobě od začátku jen pocit prázdnoty a osamění. Bez citů, bez katarze, jsou čímsi na úrovni stroje. Zajímavý je nový prvek v koncepci režisérky, oproti předešlému snímku Smrt čeká všude je v ryze mužském světě silně akcentovaný ženský prvek - postava silné ženy, agentky CIA, patrně záměrně obsazená navenek křehce vypadající herečkou Jessicou Chastain. Co zbylo ze západního světa před 11. zářím? Lidský život má menší cenu než informace, tajné služby a armáda stojí nad zákony, a to nejen nad zákony země, v níž právě operují, ale i nad zákony mateřských zemí, které se deklarují coby pilíře demokratického zřízení, v němž je dodržování lidských práv základní podmínkou fungování systému... ()
Pohled jednoho z workoholických koleček zámořské byrokratické mašinérie na (vy)hledání „symbolu všeho zla“ aneb procedurální drama v nejčistší možné podobě. Jak moc je to zajímavé i podrobné, tak moc je to chladné, nedivácké a vyžadující více než zběžnou znalost událostí. První kancelářská hodina výrazně lepší té druhé, která byla z logických důvodů od základů překopána oproti původnímu konceptu. Žádná propaganda se nekoná a Spojenci z toho nevyjdou o nic lépe než "ti zlí", ale přesto to chtělo (mnohem) větší časový odstup. ()
Něco jako nudnější Homeland. Kathryn Bigelow prostě umí a tak si to dokázalo získat mou pozornost, i když to vlastně nemůže překvapit. Zase vám ale nemůže nikdo nic vyspoilovat. Je to jen suchá rekonstrukce zabití Bin Ládina a žádná dramatická přestřelka, nebo finální boss fight světelnými meči se opravdu nekoná. Film ale začíná asi 10 let před tím a vidíme blbou práci amerických špionů, jak mučí teroristy a kousek po kousku získávají informace. Vývoj situace kolem mučení před a po nástupu Obamy je tu také zobrazeno, což mě překvapilo. Herci jsou dobří a mě nejvíc zaujal rezignovaný Jason Clarke. ()
,,JSEM SI PRAKTICKY JISTÝ, ŽE SE TAM NACHÁZÍ DŮLEŽITÝ CÍL, ALE NEJSEM SI JISTÝ, ŽE JE TO…..“ /// Na začátku bylo 11. září (jestli nevíš, klikni jinam…). Na konci 2. květen 2011 (jestli víš nebo chceš vědět víc, zůstaň…). Pátračka po jménech, sázka na nelidský získávání informací (dělám si prdel, takovej je život… jen se mně zdá, že na to, jakej má prostor, tomu na rozdíl od S. L. Jacksona něco chybí…). Ale nějak to skládání indicií, míst pobytu, shánění důkazů pro prezidenta atd, atd, prostě začít muselo. Možná, že je to spíš kousek pro fandy politickejch filmů. Všechny ty postupy CIA, ,,čmouďáčtí“ hrdinové a zrádci, posedlost jménem Abu Ahmed Alkuedi Saddam Tekur, je spíš špionážním drámem, než akčníma orgiema. Taková PARÁDNÍ filmová výpověď, vedoucí k jednomu zabití (no, dvěma, třema ….) plná dialogů, ale která v závěrečný půlhodince dokáže strhnout i akcičkou. Uvěřitelnou a prej (?) téměř autentickou. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chcu naštudovat nějaký muslimský triky. 2.) Chcu si připomenout pár výbuchů. Teroristickejch. 3.) Thx za titule ,,ACIN“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ** NAPĚTÍ * ()
Ve stejném duchu jako Hurt Locker. Když to jen trochu jde, tak odosobněné, chladné, stále naprosto precizní a ve zlomových momentech smrtící tak, že mi málem drkotají zuby. Chtěl jsem Kathryn v hodnocení naschvál trochu podstřelit za to, že stopáží, dokumentárním stylem vyprávění i tím, že do postav nahlédne sotva jednou za pár let, zůstává pořád tak antidivácká. Jenže to zkrátka nejde. Tváří v tvář perfektnímu Marku Strongovi a šestihvězdičkovému finále nezbývá než ZD30 potichu a nepozorovaně zasalutovat. ()
Reklama