Režie:
Jean-Pierre MelvilleScénář:
Jean-Pierre MelvilleKamera:
Nicolas HayerHudba:
Paul MisrakiHrají:
Jean-Paul Belmondo, Serge Reggiani, Michel Piccoli, Philippe Nahon, Marcel Cuvelier, Jean Desailly, Fabienne Dali, Monique Hennessy, Volker Schlöndorff (více)Obsahy(1)
Maurice je protřelý kriminálník. Po propuštění z vězení nelení, spáchá vraždu, uloupí klenoty a poté se setkává s přítelem Silienem, kterého podezírá z udavačství.
Melvillův snímek je především dalším výletem do prostředí francouzské galerky. Po obrazové stránce se v Práskači setkává Melvillova láska k noiru a americkým gangsterkám s experimentální hravostí francouzské nové vlny - hra s černobílým obrazem, stíny, světlem a silnou stylizací.
(oficiální text distributora)
Recenze (61)
Vynikající kamera, překrásně dlouhé záběry, kroky, zvednuté límce, temné stíny, kamenné výrazy tváří, chladná ocel revolverů a ani slovo navíc... to je Melvillův snímek Práskač... ()
Jean-Pierra Melvilla si ordinuju zásadně za tmy a za absolutního ticha, protože jedině tak vyniká specifická atmosféra jeho filmů. U filmu Práskač, ale bohužel fungovalo vše jen z půlky. Obrazová složka byla velmi kvalitní i když delší statický záběry "ničeho" se přímo nekonaly, pořad to byl obrazový balzámek. Herci pod Melvillem jsou tradičně výborný, Jean - Paul zde předvedl jeden z vůbec nejlepších hereckých výkonů své kariéry i když se prostě nemůžu ubránit dojmu, že pro Melvillovy postavy a styl se spíše hodí Alain Delon, ale OK Bebel to tady dal na jedničku. Co však ubírá na absolutním ponoru do atmosféry je přílišná rozkecanost, která prostě do Melville stylu nepatří a dále poměrně hodně klíčových postav, to všechno si říká o pozornost, která pak logicky chybí na obrazové části filmu, která je u JPM pro mě spolu se stylem vyprávění vždy ta nejpodstatnější. ()
Těšil jsem se na filmový noár s francouzskou brutální hrou očí a přitom jsem dostal dost ukecanou, černobíle sešlou kriminálku, kde můj jeden z nejoblíbenějších francouzských herců – Bebel, hraje takovýho lumpička, že mi to úplně zkazilo náladu tenhle film dál sledovat. A to i přesto, že je zde výbornej. Jen to prostě není on. Jean-Pierre Melville je tak jako tak evidentně schopný režisér, ale Práskač není zrovna film, který by mě svým komplikovaným příběhem nějak více nadchnul. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $82,772║Tržby Celosvetovo $-║Kino Návštevnosť: 1,475,591 (Francúzsko)║ ()
V nejednom momentě bez přehánění geniální, ale zrovna tak místy neuvěřitelně debilní. Je to totiž zašmodrchané více než by se slušelo, takže se z toho nejednou musí vybruslit poněkud krkolomným způsobem. Ovšem po herecké i technické stránce bez výhrad. A kriminálka je to stále výborná i navzdory těm nedostatkům, o tom žádná. ()
Oproti jednoduchým, přímým Melvilleovým filmům Samuraj a Červený kruh je Le Doulos překvapivě překombinovaná a místy dost naivně zrežírovaná záležitost, především v závěru. "Hitchcockovské" zatajování faktů je zde hnané téměř občas až do absurdních poloh. ()
Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. ()
Od Melvilla jsem viděl zatim jenom Osudový kruh a ten film se mi líbil hodně. Tim pádem jsem měl od Práskače velký očekávání. Bohužel se moje očekávání nenaplnilo. V tom filmu se skoro celou dobu akorát kecá a kecá a kecá. Mezi tim kecánim se sice najde i pár zajímavějších okamžiků, ale v podstatě akorát sledujete, jak někdo mele pantem. Zajímavý je vidět Belmonda v záporný roli. ()
Nějak se mi nechce věřit, že by během klíčového setkání se svým přítelem Maurice zapomněl na zvláštní zakázku a pohřební věnec za 2 miliony. Našlo by se i pár dalších chybiček a logických nedodělků, ale celkově jde o velmi dobře napsanou a zrežírovanou kriminálku, která vysoce vyčnívá nad žánrovým průměrem a i po těch desítkách let je radost na ni koukat. Výborné herecké obsazení, takový Jean-Paul Belmondo je tady mnohem lepší a přesvědčivější než v těch sériově vyráběných krimikomediích ze 70. a 80. let, kde hrál sympatického darebu. Co je ale u Melvilla tradičně nejdůležitější, je atmosféra. To pohrávání si s noirovými prvky, dlouhé záběry, pokerové tváře, baloňáky a černobílá kamera. Za mě spokojenost a čtyři poctivé hvězdičky k tomu. Celkový dojem: 80 %. ()
Melvillovsky chladná atmosféra, Hitchcockovsky nepředvídatelný děj, Delonovsky hrající Belmondo. 85%. ()
Jako má Delon svého Samuraje, Belmondovi byla přiřknuta role v Práskači, obě výsostné herecké příležitosti pro mladé francouzské hvězdičky. Tzv. "vlna neorealismu" zastupována ve Francii mmj. panem Melvillem dala vyniknout těmto dnes skvostným hercům se světovým herectvím.! :-) ()
Zápory - ťažká orientácia v dejstve, prílišná prekombinovasť. Klady - Jean-Paul Belmondo a niektoré mimoriadne scénky. V konečnom dôsledku ale stále iba lepší priemer. [MFF Cinematik 2012, PN] ()
Počátky Melvillova unikátního stylu můžeme najít právě v Práskači. Ještě to nebylo ono, ale už byl na filmu znát jedinečný rukopis výtečného pana režiséra. Belmondo a Reggiani jako obvykle bezchybní. ()
Ten film má zdánlivě vše, aby ho člověk mého ražení miloval. Je to noirovka ze staré školy, natočená na krásnou černobílou kameru, s výborným Belmondem a spoustou nádherných starých aut. Přesto mě ten film bohužel dokonale otrávil - v záplavě postav a nepřehledném ději jsem se absolutně neorientoval, a výsledná stopáž mi kvůli tomu přišla nesnesitelně dlouhá. Snad by to za jiných okolností bylo jiné, ale stejně si nemyslím, že bych někdy v sobě našel ochotu, věnovat tomu filmu pozornost, kterou vyžaduje - na to jsem prostě už viděl příliš jiných filmů, které mě dostaly do kolen, aniž bych musel tápat ve změti francouzských jmen a motivů jednotlivých postav. Za sebe nemám problém přiznat Práskači jeho filmařské kvality, ale osobně mě tento film v podstatě zcela minul - bohužel. ()
Scenár je sám o sebe kvalitný, v rámci žánru ale ľahko zameniteľný. Česť v podsvetí je niečo odlišné, ako dodržiavanie pravidiel v reálnom živote, postavy Práskača si žiadne sympatie nezaslúžia. Vraždia hlava nehlava a potom aj ten záver je očakávaný a vlastne jediný možný. Mellvile si skvelo pohráva s noirovou atmosférou, avšak nemôžem tvrdiť, že by sa napätie dalo krájať. ()
Jean-Paul Belmondo netradičně v roli jako pro Alaina Delona. Kupodivu to celkem funguje. Přitom hlavní postavu hraje Serge Reggiani a Belmondova chvíle přijde vlastně až v druhé půlce filmu. Jean-Pierre Melville na svém rukopisu teprve pracoval, ale i v této historce z podsvětí už zdařile experimentoval s kamerou. ()
Vynikající noir, jemuž vládne cynický Belmondův hrdina Silien, který se rozhodně nedá považovat za nějakého sympaťáka a lamače ženských srdcí. Těm koneckonců láme spíš čelisti. Gangsterka, v níž gangsteři nejsou idealizovaní mluvkové ze Sicílie ani ranaři za velikou louží, ale takoví chybující, mnohdy i "lidsky bezpáteřní" hajzlíci. Deštivě osudový konec celkově velmi dobrý dojem zvedá na další pětku pro mistra Melvilla. ()
Le Doulos má dvojaký význam, jednak ide najmä o „udavačstvo” , ale zároveň aj o istý typ „klobúka” , ktorý neustále nosí na hlave práve protagonista Silien, s ktorým sa očividne spája i to → prvé pomenovanie, keďže až v tej druhej, a naprosto kľúčovej sekvencii, hneď všetko (ne)vychádza podľa snáď tých najideálnejších predstáv, o čom sa presvedčí i samotný aktér Maurice Faugel, že to spočiatku vyzerá proste tak sľubne, keď boli všetky potrebné karty rozdané, skrátka sa malo ísť „na úplnú istotu” , a to spoločne s ďalším komplicom, odborníkom na danú prácu... A podotýkam, že spomínaný »denunciant« sa tohto mimoriadne nádejného kšeftu vôbec nezúčastnil, i keď by sa určite hodil do partie, ale mal úplne iné povinnosti. „Prológ” je tiež nemenej zaujímavým a podnetným, pretože za doprovodu úvodných tituliek a dlhých, čiernobielych záberov, sa zoznamujem s postavou, ktorú som už vyššie celým menom spomenul, a ktorá je obzvlášť nebezpečnou, zrejme rovnako ako aj „Udavač” , od ktorého môžem čakať asi čokoľvek... / Francúzsky režisér a scenárista → Jean-Pierre Melville ma zo začiatku veľmi oslovil svojim pozoruhodným prístupom, a to sa zatiaľ nemusela objaviť pred kamerou ani začínajúca a budúca Osobnosť francúzskej, či povedzme aj celosvetovej kinematografie → Jean-Paul Belmondo, ktorý na seba nenechá extra dlho čakať, ale najprv som pozorne rozmýšľal, kam to ten Serge Reggiani tak húževnato a neúprosne kráča...? Teraz už radšej preskočím tieto citované pasáže, lebo po nich to išlo akosi z kopca, aspoň čo sa teda týka tej scenáristickej stránky, ktorá od tohto momentu, začala na mňa pôsobiť príliš → roztržitým, komplikovaným a nepresvedčivým dojmom, aj keď to malo svoje pevné opodstatnenie, ale celkové dojmy sa už aj tak tým pádom dosť naštrbili, a preto nakoniec udeľujem len priemerné hodnotenie, no súčasne dodávam, že sa jedná o veľmi silné 3 hviezdičky, ktorým zase na druhej strane, nechýba príliš veľa k tomu, aby sa predsa prehupli k lepšiemu (nad)priemeru ? Síce sa môže zdať, že prevládajú trochu rozpačité pocity, ale i napriek tomu som rád, že som sa na túto premyslenú akciu podujal. ()
47th KVIFF 2012 - TRIBUTE TO JEAN-PIERRE MELVILLE - Pocta Jeanu-Pierru Melvillovi (Le doulos / THE FINGER MAN / Práskač) ()
Temný štýlový noir srší z každej minúty filmu, hudba mrazivo úsporná, výkony nadpriemerné. Nedostatkom je zase ukecanosť pri niektorých scénach a zbytočná prekombinovanosť deja. ()
Reklama