Režie:
Jean-Pierre MelvilleScénář:
Jean-Pierre MelvilleKamera:
Henri DecaëHudba:
Éric DemarsanHrají:
Alain Delon, Bourvil, Gian Maria Volonté, Yves Montand, Paul Crauchet, Paul Amiot, Pierre Collet, André Ekyan, Jean-Pierre Posier, François Périer (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tři muži vede osudový kruh přímo do náruče smrti. Corey (Alain Delon) se po propuštění z vězení vrací za svou dívkou, která ale mezitím dala přednost jeho parťákovi. Náhoda ho svede dohromady s prchajícím zločincem Vogelem a bývalým policistou Jansenem. Společně vyloupí klenotnictví. Snadný úspěch je povzbudí, a proto začnou vyhlížet další objekt... (Česká televize)
(více)Recenze (145)
Jean - Pierre Melville kdysi chvástavě prohlásil: "Ve Francii jsme pouze jen tři režiséři, kteří dělají dobré filmy a zaplňují kina: Henri Verneuil, Gérard Oury a já. Ostatní jsou jiná kategorie." Asi bych se s ním kvůli tomu i pustil do křížku, každopádně mě překvapuje, že se tento tvůrce "pomalých" filmů přiřazoval právě k mistrům filmů, které měly větší spád. Třeba expozice Osudového kruhu trvá víc než hodinu. Kvůli atomosféře chladných barev to vůbec nevadí a film, ve kterém se toho do té doby moc neřeklo, nakonec vrcholí bezeslovně provedenou loupeží šperků. Herecké obsazení není nezajímavé, ale možná by bylo lepší to původně plánované, kde měl například Jean - Paul Belmondo hrát roli Giana Maria Volonté. Lina Venturu bych však neobsadil místo Bourvila (jak se plánovalo), ale místo Yvese Montanda. Bourvil sice nepůsobí jako typicky drsný komisař z francouzské kriminálky, ale jeho výkon je příjemná změna. Co ale odpustit nedovedu, jsou drobnosti, na které ovšem Melvillovy "režiséři jiné kategorie" nezapomínali. Např. Bourvil se vrátí domů a ještě v obleku se jde holit, Volonté se schová v kufru auta se zapálenou cigaretou atd. Možná to působí rýpavě, ale je to do očí bijící. Dávat pět hvězdiček s tím, že slabší momenty jsou ve všech filmech se mi nechce, protože filmů bez slabých momentů je dost. ()
Mám rád pozvolně vyprávěné filmy, ale zde je to dohnáno až ad absurdum. Navíc práce s mizanscénou je tady až katastrofální, v první půli se tady střídají povětrnostní vlivy zrovna tak, jak se postavila kamera a nikdo si s tím hlavu nedělal. Takže ve dvou pár minut na sebe navazujících scénách je podzim a vzápětí hned husté sněžení se sněhovým popraškem, a pak…zase sucho, brzký podzim a přitom utekla půlhodina děje. Je to fakt vtipný, ale u Melvilla mě to nějak nepřekvapuje, jeho kultovní status jsem nikdy nepobral :o) ()
Nákladný, hvězdně obsazený film byl od začátku zamýšlen jako komerční hit, který měl vrátit diváky do francouzských kin. Pozitivní komerční i kritická odezva naposledy potvrdila Melvillovu výlučnou pozici auteurského režiséra, který je zároveň divácky oblíbený. V Osudovém kruhu současně dokázal nejelegantněji skloubit srozumitelnost klasického hollywoodského vyprávění s evropským modernismem, nadřazujícím formu a styl obsahu. ___ Vyjma indikátorů hrozícího nebezpečí v podobě červených kruhů je svět Melvillových hrdinů modrošedě chladný, prostý zbytečných objektů i zbytečných emocí, natož vášní. Ženy jsou jenom nemilou připomínkou minulosti nebo krásnými objekty, stvořeními z jiného světa. Rodina nepředstavuje relevantní hodnotu. Přednost dostávají práce a vztahy založené na loajalitě a profesionalitě. Důrazem na tradiční hodnoty a mužskou pospolitost tak film oživuje westernovou tradici.___ Koně nahradily automobily, rozlehlé prérie Divokého západu po občanské válce ulice současné Paříže. Zůstala nechuť řešit situace zbytečnými slovy, stručnost gest, morální zásadovost a neoblomnost adoptovaného světonázoru. Přestože loupež zabírá téměř třicet minut stopáže, vytváření pout mezi muži je oproti americkým filmům důležitější než následné provedení akce. Úsloví o druhé polovičce je zde naplněno bezezbytku, neboť sám by Corey loupež provést nedokázal. Každý z mužů má v rámci skupiny jasně danou funkci a úkol. Přesně vědí, co dělat a kde je jejich místo. ___ Corey, Vogel i Jansen promýšlejí v kratším i delším časovém horizontu každý svůj pohyb i každý svůj pohled a nikdy neřeknou slovo navíc. Postupují metodicky krok za krokem, nejednají unáhleně, nedělají chyby. Stejně přesná a úsporná je režie filmu. Melville vyjadřuje svou sounáležitost s idealizovanými maskulinními hrdiny tím, že přejímá jejich strohý slovník. ___ Hladké, skoro nepostřehnutelné přechody mezi kompozičně podobnými záběry na jedné straně nenarušují plynulý tok vyprávění, ostré střihy na straně druhé nutí k neustálé obezřetnosti. Kde mu to mizanscéna umožňuje, upřednostňuje Melville před střihem přerámování nebo nájezd kamery. Bezchybnost postupu je důležitější než akce samotná a proto jsou tak vzrušující procedurální záběry, které nás pouze připravují na to, k čemu dojde. ___ Podobně jako Sergio Leone, který však používal mnohem opernějších výrazových prostředků, byl Melville mistrem ve vytváření napětí z toho, že se nic neděje a banální úkony trvají nepřirozeně dlouho. Namísto zrychlování tempa nás drží v očekávání jeho zpomalováním. Precizní režie je prostředkem k pochopení postav, jejichž životy jsou rovněž založeny na minimu zvuků, výmluvných pohybech a přesně vypočítaných pohybech.Přátelství, úcta, zodpovědnost. Obraz, zvuk, pohyb. Cinéma pur. Více zde. 90% Zajímavé komentáře: sportovec, Madsbender ()
Naprostý šok mě způsobil Bourvil, kterého jsme měl doposud zafixovánýho jako smolaře - moulu. V tomhle filmu ztvárnil tvrdého policajta, takovým způsobem, že jsem ani na chvíli nepochyboval o jeho postavě. Je vidět, že můza herecké univerzálnosti mu dala velkého francouzáka. Napětí, nevlídná atmosféra, filmová tichost, kvalitní závěr a vynikající herecké výkony, spojily tenhle film v osudový kruh do kterého hážu čtyři hvězdičky s úvahou o přihození páté. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $372,229║Tržby Celosvetovo $440,000║Kino Návštevnosť: 4,339,821 (Francúzsko)║ ()
Chápu proč je to tak dlouhé, ale to ještě neznamená, že bych to s chutí Melvillovi nevrátil k pokrácení. A místo Bourvila to chtělo Venturu, to mi nikdo nevymluví. ()
Bez jakýchkoliv výhrad 5*. Pokud chcete vidět kvalitní gangsterku staré školy, není lepší volba než Melvilleovy filmy. U Samuraje jsem si ještě říkal, jestli to není náhoda, teď už je jasné, že to byl opravdový machr ( ne nadarmo je to jeden z Tarantinových nejoblíbenějších režisérů ). Nevlídné prostředí, chladné barvy. Málomluvné, atmosférické. Postavy o jejichž minulosti nevíme nic, přesto jim nechybí tragická hloubka. Policisté nuceni dělat morální ústupky. Přesně použitá minimalistická hudba. Úplně stačí, když je Delon v záběru. Jean-Pierre Melville se mi začíná dostávat pod kůži hodně hluboko ... ještě jeden film a jde do mých osobních TOP 15 režisérů P.S. Hodnocení na IMDB 8.1 je mnohem výmluvnější než zdejší slabá "pětasedmdesátka" - Jo a ještě jedna věc. Melville se zjevně inspiroval Asfaltovou džunglí Johna Hustona, kterou jsem shodou okolností viděl před pár dny. ()
Omg, nemám slov. Jean - Pierre Melville mě rozdrtil. Stará, klasická zápletka, ale v tomhle podání se jen těžko okouká. Respekt. ()
Jeden z 500 největších filmů všech dob časopisu Empire. ()
Na tyhle oldskool kriminální filmy můžu koukat třeba každej den. Místo nějakejch hláškujících kašparů jsou tady uvěřitelný postavy, nechybí napětí, atmosféra a jakási syrovost. Filmu ublížila přílišná rozvláčnost a zdlouhavost. Ve střižně ty nůžky prostě měli používat trochu víc. No a pak je tady Bourvil. Já nemůžu napsat, že by snad hrál špatně, ale pro mě to asi bude vždycky takovej ten představitel naivních prosťáčků. Když se k tomu navíc přidá dabing Jiřího Brudera, tak jsem mu toho komisaře nějak nevěřil. Dokázal bych si v tý roli přidstavit třeba Lina Venturu, Jeana Gabina, Bernarda Bliera, ale Bourvila prostě ne. To je jak kdyby roli Delona měl hrát třeba Pierre Richard :-) Jako celkově to je rozhodně film, kterej stojí za vidění, ale nějaký vady na kráse jsem tam našel. 75% ()
To byly časy, kdy Francouzi brousili tyto krimi klenoty jako na výrobní lince. Jejich síla je především v dobře napsaných netuctových postavách, obvykle na obou stranách zákona, kteří nosí baloňáky a klobouky, tváří se zavile a jde z nich obří charisma. Opravdu mě zaujal Bourvil ve své patrně poslední roli. Ač komik, je zcela přesvědčivý v roli odhodlaného, trochu pragmatického, ale odpovědného komisaře, který patrně jako jediný na plátně ještě alespoň trochu věří v dobro v lidech. Někdo zde pro roli navrhuje Venturu, ale když pominu to, že Ventura se Melvillem rozešel ve zlém po Armádě stínů, tak je potěšující vidět, že kvalitní herci nemají jen jednu roli, kterou zvládají (u nás je takovým příkladem komika zvládajícího i vážné role třeba Menšík). A na druhé straně z tria zločinců nelze nevyzvednout Yves Montanda, bývalého policistu se skutečně děsivými stavy deliria tremens. Zase ten zvláštní syrový chlad, kterým tyto filmy oplývají, sychravý podzim, loupež, kdy desítky minut nezazní žádný dialog (ostatně ticho je tu vůbec velkým nástrojem pro tvorbu atmosféry). Jeden malý rozdíl oproti svým dobovým žánrovým souputníkům tu je, není tu prakticky žádná významnější ženská postava, ani oddaná manželka, ani femme fatale. Scénář si sice občas vypomůže pár náhodami, ale jinak bez výhrad. ()
Zatímco některé francouzské filmy vysílají české stanice do zblbnutí, jiné zajímavé francouzské tituly unikají pozornosti. Přesně tak je tomu v případě Osudového kruhu, stylové kriminálky z počátku 70. let o jedné velkoryse naplánované loupeži šperků, která se tak trochu svým tvůrcům vymkla z rukou. Luxusně obsazené drama, kde se sešlo několik největších hvězd francouzského filmu. Překvapivé je obsazení Bourvila coby špičkového policisty s buldočí zarputilostí, protože tenhle herec je známý převážně jako komik a představitel prostoduchých dobráků. K celkem realisticky se tvářícímu snímku mám jen dvě výhrady. Seznámení lupičů představovaných Delonem a Volontém se může odehrát opravdu pouze ve filmu, taková náhoda v reálném světě je méně pravděpodobná než zásah meteoritem. No a útěk Volontého šíleným skokem z okénka vlakového kupé je ten nejnesmyslnější pokus o útěk, jaký mohl zkušeného zločince napadnout. Samotná loupež a peripetie kolem prodeje luxusních šperků jsou natočené poutavě a diváka neopouští napětí. Každá z těch postav je uvěřitelná a svým způsobem charismatická. Celkový dojem: 80 %. ()
Klasická filmová detektivka vrcholné fáze svého rozvoje - tj. zhruba rozhraní třetí a čtvrté čtvrtiny minulého století - má stále co skrývat. KRUH v této pomyslné stále nevyčerpané pokladnici patří určitě k tomu nejlepšímu. Režisérovi i klíčovým protagonistům tu již jiní vzdali příslušnou - a zaslouženou - chválu. Přesto si neodpustím zopakovat, že Bourvil od někdejšího prosťáčkovského pojetí svých komických postav suverénně dotáhl do maigretovských a poirotovských výšin, že Volonté, v mé paměti zafixovaný jako představitel angažovaných úloh (Giordano Bruno) i svým v té době ještě mladistvým vzezřením jako by představoval své druhé, značně pozměněné já. A obdobně září i Yves Montand, u nějž je i tady špičková pěvecká a herecká vloha vzácně vyrovnána. "Tvrdost" filmu si v ničem nezadá se svou americkou inspirací a naopak, psychologickým propracováním hlavních postav ji jednoznačně předstihuje. Podobných prvenství by si evropský film nejen ve svém francouzském zpodobení zasloužil víc. Zejména dnes, kdy jsme tak jednoznačně - často mimo svou vůli - válcováni řemeslnou hollywoodskou produkcí. ()
Vsetci ludia su hriesnici. Narodia sa nevinny, no dlho im to nevydrzi. Brilantna kriminalka, ktora aj napriek svojmu veku posobi velmi moderne. Podobne ako v starsom Le Samourai, do filmu nas uvadza zaujimava azijska mudrost/porekadlo (...vsetci sa raz stretnu v Cervenom kruhu...), ktora je potom pre cely film naozaj priznacna. Hranica medzi zakonom a zlocinom je tensia nez sa na prvy pohlad zda (byvaly policajt v radach zlocincov, zlocinec v radach vezenskych dozorcov) a viac nez samotny konflikt zakona a zlocinu, do popredia vystupuje osudovost udalosti, do ktorych sa dostanu hlavny hrdinovia. Zanrovym vrcholom filmu je jedna z najuzasnejsich filmovych lupezi, ktora ma svojou "tichostou" a dokonalym prevedenim dokazala priputat ku kreslu viac nez akekolvek premodernizovane a modernou technikou preplnene rozpravky. Odporucam. (9/10) ()
Filmy Jean - Pierra Melvilla v sobě koncentrují všechno to, kvůli čemu miluji drsnou školu. A "Osudový kruh" je jeho opus magnum. 100%. ()
Mevillova vybledlá špína měst a ticho Rififi v nejdelším příběhu loupeže v dějinách kinematografie. Ztratily se buď nůžky, nebo soudnost. ()
Páni. Bourvilovo civilní herectví mě ohromilo stejně jako ta úchvatná scéna loupeže natočená takřka bez jediného slova. Osudový kruh je jeden z těch filmů, u kterých je člověku hned od začátku jasné, že nemohou dopadnout dobře, nicméně v to přesto stále doufá. Delon velice dobrý, ale ze silného obsazení dalších rolí (obzvlášť Yves Montand si svého expolicajta náležitě užil) nijak nevyčnívá, což pochopitelně není na škodu. ()
Filmu se dá přičíst k dobru, především scénář dějové osy, který je velmi vydařený u tohoto žánru, krimi/thrilleru ve stylu staré francouzské filmové školy. Také zásluhou hereckého obsazení, (moc dobrá volba) je film kvalitní. Hereckému ansáblu dominuje skvělý Bourvil a Delon a další. Film je navíc oproštěn od filmové brutality, což mu svědčí a vytváří příznivou atmosféru. Nicméně pár slabších momentů příběh má, ale potažmo, který film je nemá? Určitě doporučuji zpestřit večer zhlédnutím tohoto skvělého filmu. ()
Úvod mě nekompromisně vtáhnul do děje a najde se v něm opravdu pár nezapomenutelných a nervydrásajících scén. Bohužel délka je v tomto případě trochu neúměrná a děj se postupně rozmělňuje až už jsem se trochu nudil a to podstatný v podobě velkýho finále se tu odbyde za pár minut. Každopádně je určitě netradiční vidět Delona s knírkem a Bourvila ve vážné roli. Celkově to vidím na lehký nadprůměr a k tomu 60% ()
Chvílemi zbytečně rozvláčné a zdlouhavé, místy jdoucí proti logice (zejména při loupeži v souvislosti se zabezpečením prostoru), avšak díky několika napínavým scénám si Osudový kruh zaslouží 4*. ()
Reklama