Režie:
Jacques DerayKamera:
Jean-Jacques TarbèsHudba:
Claude BollingHrají:
Alain Delon, Jean-Louis Trintignant, Renato Salvatori, Claudine Auger, Maurice Biraud, André Pousse, Mario David, Paul Crauchet, Denis Manuel, Marco Perrin (více)Obsahy(2)
Francouzský film Povídka o policajtovi byl natočen podle skutečné události. Podkladem se stala stejnojmenná kniha vzpomínek někdejšího inspektora Rogera Borniche. Na vzniku filmu se podílel i bývalý příslušník podsvětí Alphonse Boudard a bratr Emila Buissona Jean-Baptiste, vystupující v příběhu pod přezdívkou Le Nus. Emile Buisson proslul již za okupace Francie jako bandita a lupič, po dopadení byl odsouzen na doživotní nucené práce. Pro výrazně psychopatické chování byl umístěn do psychiatrické léčebny, odkud v září 1947 utekl. Byl na svobodě pouze několik měsíců, a za tu dobu spáchal přes dvacet loupeží a téměř deset vražd. Byl dopaden za okolností, které film přesně rekonstruuje. Příběh nelítostného vraha, psychopatického Buissona a „jeho“ policisty, inspektora Borniche je drama dvou hereckých osobností – Jeana-Louise Trintignanta a Alaina Delona. (Česká televize)
(více)Recenze (176)
Řízná retro kriminálka, ve které se nikdo s ničím moc nemaže, zejména pak Jean-Louis Trintignant s nějakým hereckým projevem. Jeho minimalistický chladný až krutý výraz je konzistentní a hlavně naprosto trefný. A také velmi dobře v paměti uchovatelný, pročež si Emila Buissona budete velmi pravděpodobně pamatovat déle a lépe než podstatně lidštějšího a neméně skvěle ztvárněného policajta Rogera Borniche. Povídka O Policajtovi má to kouzlo a atmosféru, které pramení z osobnějšího vztahu mezi dvěma hlavními hrdiny stojícími na opačných stranách zákona - viz třeba Mannův Nelítostný Souboj - a je-li film navíc tak dobře zahrán jako je tento, má všechny předpoklady stát se klasikou. Ne automaticky extra špica klasikou, ale zcela jistě 80%ní klasikou. PS: Nečekal bych, že dabing Josefa Abrháma bude Delonovi tak skvěle sedět. ()
Nevím, jestli šlo o záměr, ale přijde mi zvláštní, že film situovaný do období, kdy vznikaly nejlepší filmy-noir, žádné charakteristické znaky tohoto subžánru nenese. Vlastně je to úplně obyčejná francouzská kriminálka, které se možná zuby nehty drží skutečnosti, ale zábavnější jí to vskutku nečiní. Spíše naopak. Delon si opět nasadil svůj obnošený kabát charismatického poldy s dobrými úmysly a mnohem zajímavější mi proto přišel Trintignant, který umí koukat zatraceně zle. Což se zas úplně nemiluje s uzavírákem ve stylu Amerického gangstera. Tak či onak, milovníci taťkovských francouzských filmů nebudou zklamáni. 65% Zajímavé komentáře: Gemini, Radek99, mortak ()
Od tandemu Jacques Deray, Alain Delon a zde ještě Jean-Louis Trintignant divák očekává / právem /, kvalitní krimi zážitek a ten se divákovi samozřejmě dostane měrou vrchovatou. Vlastně je to stejný, jako když holky ode mě očekávají / právem /, kvalitní erotický zážitek a ten se holkám samozřejmě dostane měrou vrchovatou. Jen některý husy to asi ještě neví, nebo co a klidně si mě dovolí poslat do hajzlu, když je balim. ()
Vzorová francouzská filmařina, které zároveň vévodí starý poctivý český dabing. Osobně si myslím, že bez něj by to na pět hvězdiček nebylo, ale s ním Alain Delon a Jean-Louis Trintignant působí tak dokonale, že z filmu máte v průběhu celého příběhu naprosto stoprocentní husinu, bez které by poctivá francouzská kriminálka snad ani nemohla být. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $2,000,000║ ()
Alain Delon opět dostal příležitost zkusit si svou variantu francouzského poldy a tentokrát mu velmi příjemně sedí. Tedy určitě většinu filmu, až na závěr, který mě osobně do filmu tolik nezapadá a trochu se snaží změnit vyznění "zlý je zlý a hodný je hodný". Možná by to chtělo více odvahy a nebát se ukázat, co si zločinci opravdu zaslouží a že pravý inspektor tu není proto, aby se s někým kamarádil. Samotný Delon je skvělý. ()
Možná nejlepší film z herecké filmografie Alaina Delona. Ozvěny atmosféry noir detektivek s retro usazením do poválečné Paříže spolu s až archetypálně rozehranou dualitou dvou nesmiřitelných, ale přesto se navzájem respektujících a něčím si rezonujících ústředních postav... Delonův inspektor Borniche, tak znaven úmornou prací byrokrata a zjevně tíhnoucí spíše k pudové práci policisty v terénu (s historií válečného výsadkáře), je velmi úspornými hereckými prostředky (příznakový strnulý výraz obličeje s povislou cigaretou v koutku úst...) pojat jako ilustrace hlubší krize městsky pracujícího člověka - úředníka. Naopak Emile Buisson (vynikající Jean-Louis Trintignant) s absencí jakýchkoliv kulturních zábran žije život Raskolnikovsky svobodného nadčlověka, kteréhož nedostihuje jeho svědomí, nýbrž jen světská spravedlnost. Jeho absolutní moc nad životy druhých mu dává téměř rys osudovosti (hodně se podobá kongeniálně stylizovanému Antonu Chigurhovi z Coenovského opusu Tahle země není pro starý, dokonce i vizuálně připomíná Javiera Bardema). Tenhle film je skutečně žánrová lahůdka a napomáhá mu i vynikající klasický český dabing (ústřední tandem Josef Abrhám - Josef Vinklář), který byl naštěstí na ČT zachován a nebyl (jak je zvykem na komerčních televizích) Nově předabován... ()
Jak moc mám Delona rád, tak moc mi sem nesedl. Tohle je role pro někoho ze sorty Ventury či Gabina a ne takového "floutka". Alain by se hodil spíše do té role policejního ranaře. Ovšem i tak je dobrý, jen ne tolik jako mohl, a měl, být. A to je vlastně jediná výtka, protože jinak je Povídka o policajtovi klasická sedmdesátková francouzská kriminálka se všemi klady, které to přináší. A že se jich tu najde habaděj, tak o tom netřeba pochybovat. ()
Solidní starosvětská francouzská krimi s Delonem v hlavní roli. Děj? Inspektor Borniche se nevzdává, ale vrah stále uniká. Trailer (přímý odkaz): http://www.youtube.com/watch?v=uX_c3B0SSIc ()
Stará poctivá francouzská kriminálka s inspektorem Bornichem, který pálí jednu cigaretu za druhou. Bezchybná klasika. ()
"My, když někoho hledáme, tak pro jeho dobro." Tak tohle, inspektore Bornichi, znělo hodně vtipně i v sedmdesátých letech. On se totiž šestatřicetinásobný vrah Buisson těžko touží schoulit do policejní náruče. Já se mu ani nedivím, když policisté fackují a rozšlapávají brýle i pouze domnělým svědkům. Takže tu máme poldu, který honí vraha a já se přiznám, že jsem si žádné filmové orgie neužil. Polda je sice celkem fajn, vrah se s tím vůbec nepáře, ale že by mě něco donutilo poldovi přistavit žebřík a vrahovi podrazit nohy, tak tak moc mě to tedy do děje nevtáhlo. Nicméně inspektorův nepříliš zdařilý skok na střechu mě hodně pobavil. ()
I po těch letech je to pořád hodně kvalitní thriller s vynikajícím Jeanem-Louisem Trintignantem. Byl to první film s tímto hercem, který jsem viděl. Na rozdíl od Delona, který svého policistu "jen" dobře hraje, Trintignant mě přesvědčil, že JE Emile Buisson. Tedy vlastně Emil Bizon - postrach mého dětství. ()
Už jsem to psal hodněkrát, že mam tyhle starý francouzský kriminálky hodně rád, ale tohle mě zase až tak moc nenadchlo. Děj pořád odbočuje k nějakejm vedlejším postavám, dost se tam kecá a navíc mi nebyl moc sympatickej ani fízl, ani hlavní padouch. Najdou se tam teda i lepší okamžiky, ale celkově jsem prostě od toho čekal víc. Moc mě tu nenadchnul ani Delon. Možná to bylo tim, že většinu času akorát kecá nebo kouří a nemá moc, co hrát. Možná částečně i divnym dabingem. Abrhámův hlas mi k Delonovi nějak neseděl. Celkově průměrnej 3-hvězdičkovej film. ()
Francouzská syrová kriminálka ze zlaté éry. Hraje tam Delon. Podle skutečnosti. Je třeba něco dodávat? ()
Borniche kontra Buisson. První musí dopadnout toho druhého, jinak brunátnému nadřízenému rupne cévka (krásné klišé kriminálek) a pošle ho na venkov chytat zloděje slepic. Nelze se pak divit, že Delonova postava vypaluje jednu za druhou (až dehet prostupuje skrz obrazovku) a bezohledně směrem k uklízečce típá vajgly na podlaze kanceláře. Je to totiž stres chytnout někoho jako je Trintignantův psychopat (záporák z rodu Schneiderů a L´Epervierů), protože už jen jeho pohled naznačuje, jak by si náramně užil, kdyby vás mohl rozřezat pilkou.. Klasické francouzské krimi o mravenčí práci Sureté, která se převážně skládá z mačkání práskačů a informátorů, dokud z nějakého nekápne božská. Nutno pochválit nezvyklý Abrhámův dabing a to nejen proto, že když měl Delon v hubě žváro, on ho měl ušislyšně taky.. ()
J.L.Trintigant (psychopat Emile Buisson) předvádí herectví s velkým H. Poválečná Francie, velmi inteligentní kriminální film. Pěkné. ()
Nezbývá mi než se připojit ke Gemini. Syrovost příběhu z prvních poválečných let Čtvrté republiky, výpravou dokonale postižené prostředí i souboj na stříbrném plátně dvou výrazných osobností francouzské kinematografie hraného filmu - Delona a Trintignanta - po prakticky padesáti letech od premiéry, mrazí - námětem, dějem, hereckými výkony - i hřeje - dokonalou profesionalitou nesenou amatérským nadšením - zároveň. Slovo klasika je tu víc než na místě. ()
Co všechno čekáte od vynikající kriminálky? Charismatického detektiva, charismatického zločince, pořádně zamotaný případ, vraždu, pátrání, další vraždu, zápletku, rozuzlení a úderné dopadení. A tohle všechno najdete v Povídce o policajtovi. Vy, kteří jste jej zatím neviděli, honem rychle to napravte! Nezapomenutelná retroatmosféra, unavený detektiv Borniche, který kouří jednu za druhou (vynikající Alain Delon), chladnokrevný a až nebezpečně charismatický záporák Buisson (životní role Jeana - Louise Trintignanta), Mário Ital, brutální polda Lucian, krásná Bornicheova manželka a další žánrové lahůdky na vás zde čekají. Nejlepší Francouzská kriminálka a možná i nejlepší kriminálka vůbec. 100%. P.S.: Dabing ČST filmu dodává nepřeberné grády a film je s ním možná lepší, než v originále. Josef Abrhám namluvil Alaina Delona snad nejlépe ze všech a Jeana Louise Trintignanta nemohl namluvit nikdo lépe, než Josef Vinklář. A co je nejdůležitější - kdyby se náhodou v době vzniku dabingu natočil český remake, umím si v hlavních rolích Abrháma (narozdíl třeba od Pavla Trávníčka) a Vinkláře představit. ()
Stylová a klasická Francouzská kriminálka, pěkně oldschol a pěkně od podlahy. Delon kouří jednu za druhou, řeší svůj pracovní postup a mezitím taky pronásleduje nevypočitatelného zabijáka Trintignanta. Je zbytečné dodávat, že film stojí především na výkonu již zmíněné ústřední dvojice, ale i přes místy trochu pomalejší tempo vyprávění rozhodně nenudí a i když spěje k očekávanému konci, tak ani ten nebyl rozhodně špatnej. Tentokrát se zdejším hodnocením celkem souhlasím a za sebe udílím 85% ()
Celkem povedená, i když místy se trochu táhnoucí francouzská kriminálka o honu na jednoho velice nebezpečného a chladnokrevného lupiče. Jeho jméno je Emile Buisson a právě utekl ze psychiatrické léčebny. Je známý už z období německé okupace a přepadení z roku 1942. Píše se rok 1947. Buisson neztrácí absolutně žádný čas a urychleně si najde novou bandu pro svá loupežná přepadení. Jeho případ je svěřen policistovi v podání skvělého Delona se jménem Roger Borniche. Ten zase naopak celkem dost času ztrácí a kouří jedno cigáro za druhým. Nevím, zda ve filmu vykouřil Borniche více cigaret než Buisson zabil lidí. Právě na stanici vyslýchají jistého Raymonda Pelletiera, majitele baru, který je podezřelý ze spoluúčasti na posledním přepadení. Vyslýchá jej Bornichův kolega, který má velice drsné výslechové metody, zahrnující silný psychický a také fyzický nátlak. Na rozdíl od něj je však Borniche klidný, věcný, a dokonce dá vyslýchanému cigaretu pro uklidnění. Chce po něm, aby mu dal vědět, jakmile se v jeho baru zastaví Buisson. To je pro něj ale celkem smrtelné nebezpečí. Buisson řádí jako černá ruka, zastřelí harmonikáře – údajného práskače, přepadne nóbl restauraci, při honičce chladnokrevně zastřelí policajta a také postřelí pokladníka. Pokaždé si najde nějaký úkryt, např. u vlastního bratra nebo v nějakém podniku. Buisson se chce brzy oženit se svou snoubenkou Catherine, ale musí předtím povýšit. Jeho ředitel je poměrně netrpělivý a neustále mu vyčítá příliš pomalou práci. Přitom jej Borniche už skoro měl, když vypátral byt jeho bratra a následně pronásledoval Buissona na schodišti a na střeše, bohužel však špatně doskočil a spadl ze střechy, naštěstí na hromadu písku. Buisson mezitím odpráskne Raymonda přímo v jeho baru za to, že jej prozradil. Má se také sejít se svým kumpánem Mariem Poncinim kousek za městem, ale jejich komunikace je odposlouchávána policií, a ta už na ně čeká. Buisson si to však špatně vyloží a při noční jízdě autem kolem hřbitova ve Versailles jej s pomocí dvou kolegů zastřelí, ačkoliv Mario nebyl práskač. A jeho ženské, jisté polské děvce, to bylo úplně jedno! Dokonce se jí snažil krýt její pasák, majitel vykřičeného domu, ve kterém pracovala. Další Buissonovou akcí je přepadení továrny, které jde zpočátku hladce, ale jeden z dělníků si všimne podezřelé aktivity v účtárně a tak je přes sklo zastřelen, stejně jako druhý, který jej tam najde. Mrtvoly se kupí, ale Borniche má eso v rukávu v podobě asistence dalšího kriminálníka jménem Paul Robier, který mu dá stopu, že se skrývá v jednom penzionu za městem. Zde se Borniche vydává s Catherine a dalšími dvěma kolegy, objednají si kohouta na víně a sedí v jedné místnosti s Buissonem, který má kromě své oblíbené 38, kterou získal díky Paulovi a Rogerovi, také jeden vojenský granát. Borniche jej rychle a pohotově zatkne, zpacifikuje, granát letí oknem a Buisson je konečně zatčen. Jeho předsoudním výslechem se zabývá samotný Borniche a vytvoří si spolu jistý vztah a každodenní rutinu. Jednou se dokonce Buisson projeví tak, že by nejraději rozřezal Paula motorovou pilou a při tom poslouchal jeho řev za to, že jej díky němu dopadli. Jo, bylo to celkem dobrý. () (méně) (více)