Režie:
Matthew WarchusScénář:
Stephen BeresfordKamera:
Tat RadcliffeHudba:
Christopher NightingaleHrají:
Bill Nighy, Imelda Staunton, Dominic West, Paddy Considine, Andrew Scott, George MacKay, Joe Gilgun, Ben Schnetzer, Chris Overton, Faye Marsay, Freddie Fox (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Píše se rok 1984. Britskou premiérkou je Margaret Thatcherová, přezdívaná Železná lady. Za dob její vlády vrcholí v zemi nepokoje horníků. Během Gay Pride v Londýně se skupina aktivistů rozhodne pomoci jejich rodinám a uspořádají pro ně sbírku. Odborový svaz horníků se ale zdráhá jejich pomoc přijmout. Důvod je prostý. Neradi by čelili obvinění, že hornický svaz otevřeně sympatizuje s gay hnutím. Aktivisté se ale rozhodnou jejich rozhodnutí ignorovat a vydají se přímo do menší vesnice ve Wallesu, kde hodlají předat výtěžek přímo rodinám. A tím začíná mimořádný příběh dvou odlišných komunit, který nakonec vyústí v překvapivé partnerství. (Film Europe)
(více)Recenze (183)
Místy trošku sentimentálnější, ale jinak zábavný pohled na zajímavou, ale dovolím si tvrdit, že v našich končinách než až tak známou událost z nepříliš hluboké historie. Herecké výkony jsou povedené, jak na straně "veteránů", tak "mlaďochů", i přes slušnou stopáž není film zdlouhavý, nesnaží se příliš moralizovat a příjemným bonusem je povedený soundtrack. ()
Místy vtipné, místy vážné, místy dostatečně teplé, aby to v minutě dramaticky zchladilo. Pride vypráví příběh události, o které jsem neměl ani šajnu, dokud jsem neviděl The Imitation Game a nezjistil, co Velká Británie udělala s Alanem Turningem. Zajímavé, že oba dva filmy, kterými se prolíná právě příběh tohoto filmu vyšli v tomto roce. Holt občas je potřeba vykopat zakopané kostlivce, které už měl kde kdo. Škoda jen, že mě tenhle film dlouhé celé dvě hodiny hrozně nudil. Čekal jsem ten britskej náraz gayů a lesbiček s místními vesničany daleko brutálnější, ironičtější a zábavnější. Jenže to tak úplně nebylo. ()
„ GAYOVÉ A LESBIČKY PODPORUJÍ HORNÍKY A JEJICH RODINY!…“ /// Režisér Matthew Warchus, je stejně jako scénárista Stephen Beresford, známej hlavně divadelnímu publiku a jejich (logický) spojení vedlo k převedení zdánlivě neuvěřitelného skutečného příběhu ve film, u kterého se všichni náramně bavěj. Od začátku se věnujeme vzniku uskupení velšských aktivistů LGBT, podporujících horníky neboli Lesbians and Gays Support the Miners (LGSM). Příběh je vyprávěnej převážně z jejich pohledu. A vyprávění je to pohodový, svižný a hlavně vtipný. Scénář kombinuje vtip, politiku a historii, ale nezlehčuje témata, o kterých vypráví. Víc než o politiku jde o navazování přátelství a za srdce chytající projevy. Že stávka skončila neúspěchem, není tajemstvím. Film staví na tom, co všichni dosáhli. Na solidaritě, na spojení malých proti zvůli moci. V centru dění je nejmíň tucet postav. Celá komunita, pestře a dobře poskládaná. Téměř každej tady má nějakej problém, kterej se ovšem zbytečně nepitvá, ale svižně vyřeší. Většinou optimisticky. Možná jde vo to nejlepší anglicky suchý vyprávění, jaký jsem zažil, protože těm postavám naprosto věřím. Jsou to lidé, kteří tvoří historii. Tu historii, která dokázala rok po stávce díky hlasování Národního odborového svazu horníků, do stranického manifestu Labouristické strany včlenit práva gayů a leseb. Připomíná vítězství lidských vztahů nejen nad politickou ideologií a zdůrazňuje sílu takovejch obyčejnejch věcí, jako je solidarita. Navíc dokazuje, že jsme za 30 let udělali v právech homosexuálů velikej pokrok. Proto škodolibě očekávám reakce na fakt, že se filmová práva prodali i do homofobního Ruska. Ale třeba i tam zjistěj, že bejt stejně teplej, může bej dobrá prdel! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Nejsem rozhodnutej…(jestli bejt horník?... aha…). 3.) Thx za titule „perlovk“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ** AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Nikdy nezapomenu na hlášku: "Pojďme dovnitř, tam je tepleji". ()
"Nemůžeme sem jen tak nakráčet a myslet si, že nás nepodříznou." Aby bylo jasno, tak horníkům rozumím, gayové mi nevadí a pro lesbičky mám docela slabost, ale do čela Prague Pride se kvůli tomu s americkým velvyslancem stavět nebudu. Nicméně tahle partička mě celkem pobavila a svou sexuální orientaci mi do hlavy tlačila dostatečně opatrně na to, abych se cítil být pohoršen. A tak jsem se nechal šokovat tím, že lesby jsou vegetariánky a odteď si začnu prohlížet každý spacák, jestli v něm někde neleze ten AIDS. Ale dost bylo strachování, nyní poběžme na koncert Šachty a zvrhlíci, protože ten vypadal skvěle, i když o bezpečí své zadnice bych při něm měl jisté obavy. ()
Pride je vesměs pohodové a úsměvné dílko. V mnoha směrech může působit naivně, ale je to o té nadsázce, kterou film hojně využívá. Co se týče dojemnosti, v některých chvílích je to na hraně, ovšem v drtivé většině se ji tvůrcům podařilo docela s přehledem ukočírovat. Osobně jsem čekal o něco víc humoru a méně „životních rad“, proto dávám „jen“ slušné 4*. ()
Horníci narubají uhlí, to se přemění na energii a díky tomu můžou gayové do rána pařit na Bananaramu. A taky je pojí ústrky ze strany vlády, policie a bulváru.. Nečekané spojenectví, které v tradičně ušitém kabátě britského dramedy se sociálním přesahem zalévá diváka vlnou optimismu a fajn nálady bez ohledu na zkoušené osudy postav a produkci skleníkových plynů. Dobře zahrané (Staunton, Scott, Nighy metamorfovaný do Františka Husáka), pár výborných scén (coming out u přípravy toastů), ale na rozdíl od podobně laděného Brassed Off tomu nemohu zapět s Jimmym Somervillem „I can feel heartbeat in my hand..“ ()
"Solidarity forever, for the union makes us strong!" Krásná, povznášející a jímavá komedie s temnými podtóny thatcherismu, která neprávem zapadla a patří k tomu nejlepšímu a nejzábavnějšímu co v roce 2014 vzniklo. Dvouhodinová stopáž se kolem mě prořítila ani jsem nemrkl. 90% ()
Všichni máme stejná práva, ať už se tiskneme k mužské hrudi nebo raději poplácáváme ženská pozadí. Lehce úsměvný snímek, který nás nejen dobou, ale hlavně postoji a názory hodí o tři dekády zpět, kterak homosexuální aktivisté s otevřeným srdcem vybírali peníze na pomoc rodinám postiženým mohutnou stávkou horníků, která byla reakcí na ostrý postup proti odborům Margaret Thatcherové. Ženy tak snad poprvé opouštěly své místo u ploten a chopily se veřejného angažmá, muži obtížně bojovali s faktem, že jim pomáhají na svou dobu značně odpudivá hnutí. Atmosféra dané doby láká, cítil jsem jí, jako postižené rodiny cítily ještě víc než jindy promrzlé zdi havířských domků. Herci jsou velmi slušní, samozřejmě nejvíc potěší ostřílení Bill Nighy, Imelda Staunton nebo Paddy Considine, příběh jako takový (nekonfliktní a místy lehce zmatený) mě nicméně až tolik nechytil. Homosexuálové (ač proti nim nic nemám) jsou vykreslení jako bezvadní lidé plní vtipu, laskavosti, inteligence, pochopení a samozřejmé ochoty pomáhat a ti heterosexuální darebáci kolem jim jen házejí klacky pod nohy. Místy velmi slušné, jindy korektní až hanba. Celkově tři až čtyři hvězdy!! ()
Briti takéto filmy vedia točiť. Skvelé herecké výkony, pekná atmosféra, zaujímavé príbehy. Ešte neuveriteľnejšie na tom prívale pozitívnych emócií je, že inšpiráciou bola skutočnosť :-) U nás na Slovensku by to ani dnes s otvorenými gaymi v ľubovoľnej dedine nedopadlo tak dobre, zmastili by ich prvý večer... ()
Což o to, hudba ve filmu je moc pěkná. Ale ten zbytek mi tolik nesedl. ()
S tou veselohrou bych to malinko brzdil, téma je totiž zatraceně vážné. O Margaret Thatcherové toho moc z historie nevím, že se ovšem jednalo o politika naprosto neoblíbeného o tom nemůže být nejmenších pochyb. Nejvíce jsem spokojen s výběrem filmové hudby. Zpočátku jsem přemýšlel zda-li film spíše nevypnout, ale jsem rád, že jsem tak nakonec neučinil. 70% ()
Chtěl jsem si trochu oddechnout od horrorů...no, tohle byl chvílemi větší nervák, než kdejaký krvák. Pořád jsem čekal, kdy se všechno zvrtne a vypukne nekontrolovatelné násilí. Chvílemi velmi vtipné, pak zase smutné, střídavě jako na horské dráze. Skvělé herecké výkony, odpovídající osmdesátková hudba (Culture Club, Dead or Alive, Smith, Bronski Beat - jejich koncert byl udělaný fikaně, King aj.) a skutečný příběh, o kterém jsem neměl tušení. Ona Síla je ve vzájemné pomoci si bez ohledu na to, kdo je kdo. A mile mne překvapila Imelda Stauntonová ( hnusná Dolores Umbridgeová v H.Potterovi). Po zhlédnutí člověk ještě více chápe, proč bylo úmrtí M.Thatcherové spojeno s písní Ding-Dong! The Witch Is Dead. Fuck you, Maggie, ty odporná čarodějnice! ()
"And why should gay people like me support the miners?" "Because miners dig for coal, which produces power, which allows gay people like you to dance to Bananarama till 3 o'clock in the morning!" ________ Aneb skvělá gay pohádka o tom, kterak horníci LGBT komunitě pomohli – a kupodivu inspirovaná dle těžko uvěřitelných skutečných událostí. Jedna z nejmilejších britských dramedií za poslední roky. Vždyť víš, solidarita je krásná věc.... ()
K tomuhle by se dal napsat komentář dlouhej jako... no to je jedno, ale psát ho nebudu, neboť na to nemám náladu. Chci ovšem napsat, že tak skvěle napsané postavy jsem v žádném filmu už dlouho neviděl (Bill Nighy a Imelda Staunton opět vedoucí síly). Fabulous. ()
Výborná britská dramedie z dob vlády kontroverzní Margaret Thatcherové. Scénář je sice poněkud slabší a dost klouže po povrchu (tak hladká jednání mezi zástupci gayů a leseb a horníky nemohla být úplně jednoduchá, jak prezentuje film), nicméně všechno ostatní už je v pořádku. Především herecké výkony (od rázné Imeldy Staunton přes civilního Billa Nighyho k neexhibujícímu Andrew Scottovi) jsou úžasné, několik záběrů na velšské hory vyloženě nadchne a k tomu pár vtipných momentů a báječný osmdesátkový soundtrack. Závěr sice osciluje mezi dojákem a patosem, ale režisér naštěstí nic nepřehání. Jo a díky za cameo Russella Toveyho. ()
Netradičné spojenie dvoch klubov, no ktoré prinieslo svoje ovocie. Minimálne vo význame všeobecnej tolerancie a ľudskosti. Veď nie je dôležité kto odkiaľ pochádza, či je biely alebo čierny alebo má rád makové alebo orechové, dôležitejšie je to, čo nosí v sebe a čo dáva ostatným. Námet síce nie je jeden z mojich najobľúbenejších, no i tak ma film dokázal pohladiť na duši. Príjemné, pozitívne, miestami úsmevné a hlavne veľmi ľudské. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Může být sociální drama milé? Pride mě přesvědčil, že ano. V době, kdy se výkřiky o LGBT+ ukrývají i na naprosto netušených místech, je obtížné si pustit film s touto tematikou a nebát se, že dostanete stokrát semleté. V jádru podobné francouzské 120 BPM se mi líbilo více z hlediska dynamiky, Pride zase kontruje lehkým tónem, jímž si s láskou utahuje ze všeho a všech. ()
Předvídatelné, ale povedené. ()
Tri hviezdičky sú maximom, ktoré som ochotný dať filmu, ktorý sa údajne opiera o skutočné udalosti, ale podľa môjho názoru príliš voľne. Už samotný koncept akcie "gayovia a lesby pomáhajú baníkom" je príliš riskantný na uveriteľnú realizáciu a režisér spravil príliš málo na to, aby sa rizikám vyhol. Pamätám si dobre na stávkové hnutia za vlády železnej lady aj na razanciu, s akou ich potláčala. O akcii spomínanej vo filme som pochopiteľne nikdy nepočul. Vychvaľované skladby som naopak počul mnohokrát, ale netuším, prečo by som mal film hodnotiť vyššie, ak v ňom zaznie niekoľko mojich obľúbených skladieb. Rovnako netuším, prečo je medzi žánrami filmu uvedená komédia. A na záver netuším, prečo toľko vypisujem o filme, na ktorý si o dva týždne možno ani nespomeniem. ()
Reklama