Režie:
Jan KomasaScénář:
Jan KomasaKamera:
Marian ProkopHudba:
Antoni Komasa-ŁazarkiewiczHrají:
Józef Pawłowski, Zofia Wichłacz, Anna Próchniak, Antoni Królikowski, Maurycy Popiel, Filip Gurłacz, Michał Mikołajczak, Jaśmina Polak, Tomasz Schuchardt (více)Obsahy(2)
Město 44 vypráví příběhy mladých lidí, kteří žijí své životy jako by každý den měl být jejich posledním. Není to díky jejich statečnosti nebo lehkovážnosti – tento postoj je přirozený s ohledem na skutečnost, které čelí. Píše se totiž rok 1944 a jejich příběhy se odehrávají v Němci okupované Varšavě. Mladí Poláci vnímají své zapojení do podzemního hnutí nejen jako vlasteneckou povinnost, ale také jako dobrodružství, příležitost se pochlubit před svými vrstevníky a zapůsobit na dívky. Flirtují, předvádí se a dělají plány během jejich odbojového cvičení, aniž by si uvědomovali, že se blížící léto stane nejtěžší zkouškou jejich života. A tak netuší, co pro ně historie připravila... Polské hnutí odporu představované Zemskou armádou (Armia Krajowa) 1. srpna 1944 zahájilo ozbrojené povstání, které mělo osvobodit Varšavu z područí nacistického Německa. Naši hrdinové pod vedením charismatického vůdce Kobry vytvoří jeden z nejodvážnějších oddílů povstání. Jsou svědky i aktéry obětování se a hrdinství, ale i krutosti, zrady a vraždy. Učí se lásce a zjistí, co je to nenávist. Dějiny jim dají krvavou a krutou lekci v dospívání. (Cinemart)
(více)Recenze (295)
Víte jak se dá z celkem vychytané válečné podívané zralé na poctivé čtyři hvězdy udělat podivné whatafak za bídné tři? Zeptejte se pana režiséra Komasa. Místo střelby do masa nasadí matrixovské zpomalováky, které se do rozjebané, obležené Varšavy roku 44 hodí asi jako Miloš na Hrad. Tyhle kraviny si příště strčte třeba do...klipu tej Farnej Ewy. ()
Byl by to býval velkovýpravný, fantastický natočený a zábavný válečný film s brutálními bojovými scénami zralý na pětihvězdu, kdyby … Kdyby režisér neukájel své umělecké ambice a uprostřed bojové vřavy se to nezastavovalo a nevypukávaly zpomalené matrixovské pičičandy, v jejichž pozadí duněly cajdáky nějakého Lejdypanku. Jen jsem čekal, kdy se přiřítí banda Indů a střihnou si do toho to své obvyklé hárekrišna pogo. Kdyby scénarista neukájel své plagiátorské ambice a místy to nevypadalo, jako by toho xichta z Jdi a dívej se opíchala Tisícročná včela. Jen jsem čekal, kdy se vynoří starý Kroner a začne múráriť. Kdyby střihač neukájel své krejčovské ambice a vykuchal těch čtyřicet minut patetických a kýčovitých zvratků alá Tvajlajt. Jen jsem čekal, kdy se přiřítí Patyzón a všechny ty hrdinné mládežníky zejména mužského pohlaví dosucha vysaje. Kdyby kásting neukájel své hororové ambice a do hlavní role neprocpal snad tu nejodpornější a nejnesympatičtější tlamu současné polské kinematografie. Jen jsem odvracel zrak a přál mu celou dobu bolestivou smrt nebo alespoň pořádné zmrzačení. No, a to je příliš mnoho kdyby. Takže odřené tři s následující erudovanou charakteristikou pro polské fanoušky: Zajebiście nakręcony, no artystycznie spierdolony kawał kinematografii polskiej s wyjątkowo obrzykurwadliwym gośćiem v roli głównej. ()
Mně to hodnocení není příjemný, tady to byla obrovská šance na nezapomenutelný válečný majstrštyk. Jsem moc rád a děkuji CinemArtu, že sebral odvahu a poslal nejdražší polský film v historii Miasto44 mezi americký animáčky a akční kousky na pouť naší kinosítí. Už jen za tuto odvahu jsem prostě na ten film musel za prachy do kina. První minuty mě daly námlsek jak prase a já se připravoval na typickou dokonale realistickou polskou filmařinu. Jenže pak přišla scéna ze který mě samým leknutím málem upadli koule. Do tý doby brilantní věc přeruší rádoby cool americká zpomalovačka, podpořená hudbou na efekt a já se na sedadle v kině hrůzou zpotil od hlavy až po prdel, říkám si, snad to byl nějaký úlet, náhle pominutí myšlenek. Film totiž pak pokračuje opět naprosto bezchybným způsobem, přestřelky nekompromisní, dialogy výtečný, herecký výkony taky skvělý, a já opět nabíral euforii a říkal si, pojďte kluci polský vy tu pětihvězdu dáte, ale pak to přišlo zase, zničehonic zpomalená kamera, aby vynikla milostná scéna, navíc to bylo naprosto pitomě a násilně zasunutý do filmový kapitoly a ještě k tomu začala hrát nějaká pitomá muzika v tu chvíli jsem si připadal jak kdyby mě zajal Islámský stát, euforie byla pryč a já si říkal. Proč ? Proboha proč ? Je to strašná, ale strašná škoda, protože jinak tahle love story uprostřed Varšavskýho povstání byla něco snovýho. Všechny části a jsou naštěstí ve většině, ze kterých jde poctivá polská filmová škola jsou mistrovským dílem, ale ty prvky z americký kinematografie, to prostě nešlo dohromady. Fakt mě to hodnocení bolí, protože jsem ve filmu viděl mnoho talentu, mnoho úcty ke všem obyvatelům Varšavy, lepší válečný scény ve městě se snad v Evropě ještě nenatočily, ten milostnej prvek se moh možná trošku ubrat, ale to je věc vkusu, ale za ty šoky prostě nemůžu dáv víc hvězd i když bych hrozně rád. ()
Hehe. Pripomenulo mi to Hviezdnu pechotu. Výpravný, pátosom predchnutý, osudový vojnový krvák s veľmi intenzívnym násilím... natočený ako emo teen young adult coolovka v podaní takmer výhradne mladých pekných hercov, so spomalenými zábermi a videoklipovými sekvenciami nastrihanými na modernú hudbu. Klobúk dole pred remeslom, Poliaci v podstate predvádzajú, že v akčných scénach pokojne zvládajú americký veľkorozpočet. Len je to celé až príliš epické a hlavne v druhej polovici uponáhľané, útržkovité, skratkovité - a v konečnom dôsledku únavné. Herecké výkony tiež žiadna sláva. Veľmi ma prekvapilo, keď som zistil, že film nie je zostrihom z omnoho rozsiahlejšieho televízneho seriálu, pretože presne tým dojmom pôsobí. ()
Poláci se chopili hodně drsného tématu, které je, podle mě, pro ně stejně tak zásadní, jako pro nás Lidice. A první půl hodina vypadala opravdu dost ultimátně. Postavy uvěřitelné, atmosféra absolutně válečná, akce na úrovni. Takřka nic tomuto filmu nechybělo. Pak ale přišla romantická pusa ve zpomalené bullet-time scéně jak vystřižené ze hryMaxe Payneho, která tento zpomalovací efekt vymyslela. K tomu muzika, která do takového příběhu vůbec nepatří a celá ta nadějná atmosféra se v tu chvíli ztratila do prázdna. Pak se rozjel další klasický postup a celé se to jevilo hodně solidně, jenže v tu pravou chvíli opět přispěchala zpomalená scéna a do ní pro změnu pustili dubstep. To už jsem nedal a měl problém to dokoukat. Druhá světová není akční film. Druhá světová je pojem, při kterém umíralo mnoho lidí a právě proto by se příběhy z ní měly točit s úctou k těm lidem, kteří v ní padli. Tady to asi někdo nepochopil. A musím říct, že mě to hrozně mrzí. Město 44 by za jiných okolností aspiroval na významný film z druhé světové války, který by si zasloužil dalekosáhlejší rozbory, než jen dvouhodinovku na plátně. ()
║Rozpočet PLN 24miliónov║Tržby Celosvetovo $7,765,000▐ toľko práce okolo výpravnosti a dejovo také neotrelé až priam mimózne čudné akoby réžiu riadil nejaký pobláznení študent, veľká škoda /40%/ ()
„PŘÍSAHÁM, ŽE ZACHOVÁM VĚRNOST POLSKÉ REPUBLICE, ŽE BUDU HÁJIT JEJÍ ČEST A BOJOVAT ZA JEJÍ OSVOBOZENÍ, I KDYBY TO ZNAMENALO POLOŽIT ZA NI ŽIVOT…“ /// Rozpočet 24 milionů zlotých je na výpravě a efektech znát. Ty jsou však to jediný, na co se dají pět ódy. Scénář moc dramatický působivosti nepobral a možná bysme ho u nás, na rozdíl od toho vostatního, dali dohromady taky. Sledujeme skupinku dospívající mládeže, kterým se zapalujou lejtka a navíc cejtěj potřebu přidat se k odboji. Štefan je obklopenej dvěma holkama a kupou štěstí (že to nejde k sobě? Inu válka…) a my můžem sledovat jejich osudy. Po dlouhým, nudným úvodu přichází překvapení v podobě krvavejch scén, který potěší každýho válečnýho veterána. Scénář se dá pochválit za to, že staví na reálných základech (a hlavně kvůli tomu dávám aspoň ty 3*). Němci tenkrát sejmuli každýho, kdo jim padl do ruky. Nevyhejbá se ani vzájemný nevraživosti s Ruskem a strachu z Rudý armády, stejně jako zmiňuje účast jediných posil zvenčí, Berlingovců. Samotná válka, to je spíš taková partyzánština, ve který je možný naprosto všechno. Město se mění v živou střelnici, kde se všichni v duchu Hvězdný pěchoty (nemyslím ty šikulky ze Superstár, ale Verhoevenovo akční scifi z roku 1997) vrhají vstříc smrtícím nástrahám a překvapivě jim docházej životy. Jako hodně nepovedej vtip pak působěj všechny ty zpomalovačky a rádoby efektní nápady. Matrixovej „Bullet time“ během válečný vřavy, při níž si strkaj jazyky až do mozku, pak je vrcholem exhibicionismu. Proti tomu jsou „gerojský“ činy, s cílem nechat se co nejefektněji sejmout, prkotina. Možná tím chtěl rejža říct, že láska má místo v každý době. O tom nepochybuju, ale výsledek je stejnej, jako by Disney točil pohádku plnou milejch postaviček, o mistrovským díle masovýho vraha. Ukázat válečný peklo se povedlo na výbornou. Některý věci jsem nepobral já, některým zase nebude rozumět mládež. Hlavní cíl je však splněn: připomenou hrdinskou a tragickou kapitolu polských dějin. Nikdo mně nevymluví, že si tehdejší masakr civilního obyvatelstva nezaslouží lepší příběh než je tahle Love story. To ovšem nic nemění na faktu, že polská kinematografie se té naší neustále vzdaluje. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chci se něco dozvědět o Varšavským povstání. 2.) S pionýrskou družinou jsme si často hráli na osvobození. (Byla jsem Marusja a všem jsem dávala. – První pomoc, debile!). 3.) Thx za titule „tkimitkiy“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE *** NAPĚTÍ * ()
Na to jak na Poláky nadáváme, my máme co říkat s našimi Babovřesky, za tenhle film se nemusí vůbec stydět. Město 44 je po dlouhé době jeden z nejreálnějších válečných filmů, vskutku autentické záběry, kolikrát i dosti drsné ( Scéna kde padají lidské vnitřnosti z jeptišek z nebe po výbuchu v kostele je Epic). Akce je tedy zdařilá, hezky natočená, místy i slušně atmosférická ( Scéna v kanále až hypnoticky hororová), takže Poláci se očividně chtěli na tomhle vyřádit do syta, pár scén ovlivněných Holywoodem se zde také našlo ( Různé zpomalovačky, či romantická scéna s ohebnými kulkami :D), Jo velmi efektní záležitost. 75% ()
Ty zpomalovací sekvence s totálně současnou hudbou, jako když koukáme na nějaký pěkný akčňák, mi k tak smutnému tématu polské historie opravdu neseděly. A je to velká škoda. Ale jinak chválím pěkné krvavé scémy, hlavně ta po výbuchu s krvavým a ještě horším deštěm byla úchvatná a děsivá. ()
Snaživá a viac než dôstojná prehra. Striedanie odlišných prístupov niekde dokáže fungovať, niekde zase vôbec nie. V Meste 44 moderné prvky v rámci niektorých scén pôsobia pomerne sviežo, ale do drsného vojnového filmu aj tak úplne nesedia. Tu pritom ide o patrične drsný zážitok, v ktorom je nakoniec nutné oceniť aj adekvátnu porciu romantiky, ktorá nikdy neprekročí nerozumnú mieru. Ale nestačí to, pretože akokoľvek sa sympatické ústredné trio snaží a Zofia Wichłacz je skutočným objavom, drvivá väčšina ostatných postáv je nevýrazná a príbeh skratkovitý, respektive odbitý. O samotnom povstaní sa nedozviete takmer nič a ani záverečná scéna nakoniec nepôsobí dojmom patričného uzavretia. Jan Komasa je mimoriadne šikovný realizátor, ktorý má hollywodsky štýl v malíčku, ale scenáre by si asi písať nemal. ()
Mám rád narušení současných představ o tom jak má vypadat „správný“ snímek z druhé světové války, proto vznik této moderní verze kvituji s povděkem. Je fakt, že Komasa měl velmi dobře našlápnuto a pokud se mu něco daří, je to zejména skvělá řemeslná stránka. Peníze do něj vložené jsou rozhodně vidět. Je to současné, cool a docela slušně se tomu daří být sexy v té vše špinavosti. Jenže samotná kostra, tedy milostné drama mezi ruinami, nemá dostatečnou sílu aby celé ty dvě hodiny utáhlo. Navíc v některých scénách (v traileru přítomné líbanky mezi kulkami) působí až sebeparodicky. Závěr je pak příliš zmatečně odvyprávěný a chybí mu ten správný tah na branku, přičemž atmosféru dohání samoúčelnou, a leckdy překvapivou (tank), brutalitou. ()
Očividně ambiciózní projekt, těžící hrdinský milník polské historie, nabízí překvapivě dobře natočené akční sekvence i šílený chaos válečných hrůz, drtící bez milosti členy hnutí odporu i civilní obyvatelstvo, nicméně mám s Varšavou 44 jeden menší problém (mdlá expozice) a dva poměrně zásadní. Ten první je, že když scéna bez varování skočí do efektního módu Wanted Timura Bekmambetova, ztrácí to všechno kolem na nějaké naléhavosti, protože se dostáváme do neškodné říše pohádek. Druhý problém úzce souvisí s prvním. Zvolená forma, která měla rozbít stereotypy válečných filmů (v úvodu něco jako Rebelové, jen bez zpívání a z 2. světové války) i obsah s podivným milostným trojúhelníkem byly vyprofilovány pro určitou diváckou skupinu, nicméně ty další svým charakterem zbytečně odradily. Takhle to člověk postaví vedle Polanskeho piana a rázem vidí ten rozdíl v umění hry. Velká škoda, protože to téma je supersilné.. P.S.: Poslední trikový záběr se znovuzrozenou Varšavou dojemně připomenul, jaká je síla života a jak hojivé umí být účinky času.. ()
Co se týče výpravnosti a technické propracovanosti filmu, opravdu nelze Polákům nic vytknout. Je vidět, že ta spousta sponzorů, kteří otravují svými logy na začátku filmu, se vyplatila. Člověk nemá vůbec žádný problém uvěřit, že ta Varšava, kterou mu ukazují, je opravdu Varšava válečná, brzy po úvodu dojde k velmi hezkému průjezdu kamery jednou takovou ulicí a rozpočet je opravdu vidět. A uvěřitelně to funguje i dál, když začne válečné peklo. Jistě, nemůžeme tady čekat nějaké opravdu velkolepé bitevní výjevy, ale o tom ani povstání nebylo. A je vidět, že co se výběru událostí a jejich průběhu týče, drželi se tvůrci znatelně jak nejblíže to šlo skutečnosti. Film tak podává velmi intenzivní, děsivě ponurou a syrovou ukázku toho, co dělá z lidmi válka. A opravdu divák není ani trochu šetřen, jakýkoliv horor se sotva může rovnat některým momentům, které se tehdy před desítkami let udály. A to jsou z nich zde použity jen zlomky, pro ušetření času i peněz. V tomto tedy na mě film zapůsobil v tom nejlepším světle jako krutá zpověď a také památník jedné z nejhorších událostí celé 2. světové války. A nevadilo ani příliš možná velké omlazení a také genderové vyvážení celé herecké skvadry, která nás zde provází. Popravdě ve všem tom hnusu a špíně bylo nakonec fajn dívat se na hezké lidi, dokonce i přes to, že jejich herecké schopnosti (hlavně pak ústřední postava mě první polovinu filmu docela otravovala) nebyly nikterak slavné, pak jak je začal scénář protahovat kanály a krvavým deštěm, už na nich ani moc nezáleželo. Stačilo, aby se tvářily všichni rezignovaně a smířeně s osudem a bylo to. Horší ale bylo, že po stránce dějové to skřípalo taky výrazně. Hlavní romantická linka se snažila tvářit někdy příliš osudově, někdy podivně romanticky, ale stejně bylo vidět, že je tam jaksi jen jako hnací motor pro posouvání postav dál Varšavou. Nic dalšího, většího vlastně v ději ani neexistuje. Vše je podřízeno jen obrazové galerii složené z těch nejdůležitějších momentů povstání. Nakonec jsem si ale říkal, proč ne, jestli tohle má být ten moderní památník pro nové generace Poláků, tak ať. Jenže režisér si navíc umyslil, že nejlepší bude, když toto obrazové muzeum přizpůsobí mladým ještě víc než jen skrze romantickou linku. A tak do filmu nacpal celou svou schizofrenickou vizi. Je tu syrovost, hnus, prach, zoufalství a náhle hups - naskočí slow-motion cool scéna s povstalci, ozbrojenými šátky přes tvář, jak z nějakého videoklipu anarchistické britské skupiny, a do toho ještě střih na taktéž slow-mo erotickou scénu. A takové věci se tu objevují často. Neříkám, že vše působilo přímo zle, některé pokusy byly dokonce příjemně artové, ale ta rozpolcenost mezi válečným bijákem a sexy teen romancí bila do očí až příliš. Když k tomu přidám ještě mírnou nespokojenost s tím dějem (ovšem líbí se mi představa, že Komasa to opravdu zamýšlel tak, jak jsem psal - a oba hlavní hrdinové byli vlastně jakýsi němí svědkové, kteří doprovázeli diváka cestou napříč tragédií) a hereckými výkony v první půli, vychází mi tak 6,5/10. V mnoha momentech to bylo ale výrazně výš, autenticita když funguje, funguje mrazivě. () (méně) (více)
Je to dosť dobrá akčná vojnová dráma z poľskej produkcie. Má vydarený príbeh o trojici mladých ľudí, mladíkovi a jeho dvoch priateľkách, ktorí samozrejme nie sú spokojní so súčasnou situáciou, keďže Poľsko a jeho hlavné mesto Varšava sú pod nemeckou okupáciou a tak sa rozhodnú zapojiť do práve prichádzajúceho a dlho očakávaného veľkého povstania, ktoré má trvať len pár dní, kým príde sovietska armáda. Ale po počiatočnom nadšení už čoskoro začnú prichádzať o všetky ideály, keďže povstaniu sa moc nedarí a prežívajú pravé krutosti vojny. Spracovanie sa mi páči, síce hlavné trio si ma moc nezískalo, ani jedna z týchto postáv nepôsobí až tak zaujímavo a rovnako ani vzťahy medzi nimi, ale filmu to vlastne ani moc neubližuje, keďže to pôsobí tak veľkolepejšie a tieto postavy sú vlastne skôr súčasťou väčšieho celku. Ale aj tak mi už pokojná úvodná polhodina prišla celkom obstojná, ale keď už vypukne povstanie, očakávane sa to vylepší, pričom úroveň filmu ide po celý čas len hore, nájde sa tu plno vydarených scén a minimálne posledná polhodina mi už prišla výborná. Ale poriadne zvláštne tu pôsobí tento mimoriadny kontrast, keďže miestami sa to snaží pôsobiť realisticky a surovo, aby vynikli hrôzy vojny a zároveň sa tu nájde aj viacero samoúčelných scén, ktoré mi prišli ako z úplne iného filmu, pričom tu nechýbajú nielen výrazné heroické momenty, ale aj rozličné spomaľovačky, kde vyniká hlavne bozkávanie sa pri podivných trajektóriách nemeckej paľby, zábery z prvej osoby alebo dokonca hudba dubstep. Ale na moje prekvapenie mi to všetko až prekvapivo sadlo, teda nielen reálne surové momenty, ale aj tieto čisto na efekt a tak som bol po celý čas zvedavý, čo tvorcovia ešte vymyslia. Takže aj v tomto prevedení sa mi to väčšinu času dosť páčilo. Akcie je tu celkom dosť a páči sa mi. Jedine ma mrzí, že sa väčšinou jedná o akcie, v ktorých protivníkov takmer ani nevidno, čo je síce bližšie skutočnosti, ale predsa len mám radšej tie kontaktnejšie. Ale inak pôsobia až prekvapivo veľkolepo, sú výborne natočené, chválim výber prostredia a nájde sa tu aj dostatok výrazných momentov, na ktoré sa len tak nezabúda. Najviac sa mi páči obrana budovy zo záverečnej fázy, ale minimálne aj všetky sekvencie zo zničeného mesta alebo akcia na cintoríne mi prišli dosť vydarené. Herecké obsadenie je iba priemerné, ako som spomínal, hlavné trio si ma moc nezískalo, ale zase mi ani nevadili a síce už sa tu nenájde nikto výrazný, ale pre potreby filmu mi to aj celkom stačilo. Réžia a technická stránka sú na tom veľmi dobre, vysoký rozpočet je vidno a síce nerozumiem, prečo tvorcovia zvolili tento štýl plný protikladov, ale pre mňa je dôležité, že sa im oba štýly celkom vydarili a tak sa mi to páčilo. Takže síce ma veľmi prekvapuje, že práve samotní Poliaci stvárnili túto svoju zásadnú udalosť takýmto spôsobom, skôr by som čakal klasickejší prístup, ale páčilo sa mi to, miestami ma to dokonca mimoriadne bavilo a s radosťou si to ešte pozriem. 79% ()
Aneb jak si Poláci chtěli natočit vlastní hollywoodský popcorn a až nečekaně zabodovali. Ano, je to celé docela roztříštěné s několika wtf momenty (sex v rytmu dup-stepu asi z hlavy jen tak nedostanu), pitomým romantickým trojúhelníkem a lidé, co budou chtít vidět realistické podání varšavského povstání asi budou zvracet. Jenže jakmile dojde na akci, je to nehorázně velkolepé, brutální a vlastně i dost strhující. I přes jistou naivitu jsem se zkrátka nenudil a Komasu by měli do toho Hollywoodu co nejdříve naverbovat. A ty krásné Polky taky.70% ()
V celkovém vzezření to vůbec není zlé. Odsýpá to, akční scény nenudí a jsou poutavé. Nicméně mě protagonista hlavního hrdiny tak trochu štval, protože od začátku do konce vypadal, jako by trpěl nějakou psychickou vadou. A to mu pak člověk moc nepřeje pokrok ve vztahu se starší verzí Lilly Potterové (dlouho jsem přemýšlel, koho mi připomínala). Dojem tak trochu kazí slow-motion sex a například zahýbající kulky v akčních scénách. No co se dá dělat. Lepší 3 hvězdičky. ()
Velké ambice, nakonec podivná pachuť v ústech. Trailer a nakonec i výsledek filmu vypadají velmi slušně, velmi hollywoodsky. Tvůrcům dravost nechybí, zaoceánské kousky mají solidně nakoukané. O tom žádná. Jenže.. ocitáme se mezi bandou mladých Poláků, kteří přežívají v okupované Varšavě. Všichni jsou hrdinní a odhodlaní, až z toho jde hlava kolem. V pekle svištících kulek heroicky umírají, ale divák to ještě bere. Ztotožnění se s někým je už výrazně horší. Vata okolo pak zcela nejhorší. Emočně mdlá, příběhově banální. Mladík si vybírá mezi kamarádkou – odvážnou brunetou a citlivější blondýnkou. Až moc se tu hraje na náhodu, v Polsku holt zřejmě mají města až překvapivě blízko u sebe a když už se do nich podíváme, stačí mrknout za roh, kde bude právě ta jedna vyvolená/ý (hledání v nemocnici, setkání za řekou). Práce s postavami je mizerná, nejvíc přes prsty by měl dostat dramaturg. Leccos si neuhlídal, leccos je díky tomu úsměvné. Postavy tu nosí hřeben a mýdlo po kapsách, dívky si ve čtyřicátých letech holí podpaží, obecně jejich role v první linii mi přišla podivná. Dialogy se topí v patosu, samoúčelné zpomalovačky snad ani nekomentuju (ta s polibkem asi šokuje nejvíc). Na druhou stranu uznávám, že je to solidně velkolepé a atraktivně natočené, mladý polský režisér má slušně nakročeno. Pokud nebude psát scénáře. ()
Počin víceméně drsný. Ony umělecké záseky, mající snad expresivně vyjádřit impresi, nebo cože, jsou pro nepolského diváka když už ne utrpením, pak přinejmenším šokem. Rozháraná karpatská duše, historicky špikovaná všelijakými těmi děleními Polsek, prostě truchlí i miluje malinko jinak, než my. Podobné jurodivosti najdete i v dílech tamního velikána z nejvelikánštějších, severního Jiráska, Sienkiewicze. Více bych vyčetl jistou matnost postav, které se po Varšavě motají zdánlivě bezcílně, či nedostatečné osvětlení jejich motivace. Když pominu hlavního figuranta, samozřejmě, ten je zpočátku přiblble naivní panic - a potom zase trefenej. Látka by si zasloužila zpracovat skutečně podrobněji, třeba takový desetidílný seriál, to by sedlo. Pres a štych, peklo i beznaděj, do kterých byli povstalci uvedeni dílem svou nezkušeností, dílem Němci, částečně exilovou elitou a nejvíce pak nelidskými bolševickými čachry, by prostě měly být znázorněny rozmáchleji a v souvislostech. Samotné výjevy válečných hrůz nezbývá, než pochválit. Jsou dostatečně ekl. Trošku nám vybočuje scéna, v níž je sestra ve zbrani potrestána přímým zásahem z děla ráže panther. Sice pak ještě nějakou chvilku hovoří a až na nějaké ty oděrky a vyběhlá střívka vypadá celkem úhledně, ale zde bych opět hledal uměleckou licenci. Tedy nemyslím, že by Polky byly až tak ,,tvrdé" ženy, že ustojí s jen jemně odfouknutou ofinkou zásah tříštivým do pupíku. Samotnému se mi dokonce v dobách, kdy jsem ještě někoho zajímal, podařilo na nich nahmatat nejedno měkké místo. ()
Poláci překvapili a natočili celkem syrový a realistický válečný film. Z hlediska historické pravdy nemám výtek a líbí se mi jak tu je pěkně zpracovaná historická realita a sice film ukazuje jak se nejenom na Poláky, ale i na nás všichni zvysoka vysrali a nechali nás tady chcípat, pak sem teda jakoby velký mocnosti vtrhli a jakoby vyhnali Němce, aby si nás mohli po válce pěkně rozdělit. Takže já říkám jak Fuck off Russia tak i Fuck off USA a pokud je dnes někdo nazývá osvoboditeli, tak dotyčnej nezná vlastní historii. Jinak akce velkolepá a brutální Jediný co mi vadí, že v tomhle duchu nebyl celej film a dají se zde vidět pokusy o jistou coolovost, akci ve stylu Matrixu, zpomalovačky a celkově pokus o přiblížení dnešní mládeži. Škoda, ale i tak jsem spokojen.70% ()
Mesto 44 je dosť rozporuplný film a aj keď moje hodnotenie vyzerá štedro, nerodilo sa ľahko. Poľský režisér je rozhodne veľmi zručný a po technickej stránke nemám filmu čo vytknúť. Všetko je veľkolepé, akčné scény bombové, drsné i krvavé a celé to pôsobí akoby Poliaci chceli vykríknuť do sveta:" Aha aj my vieme natočiť Ryana!..." Bohužiaľ je tu aj druhá strana mince a tou je akási snaha osloviť skôr mladších divákov. Niektoré scény pôsobia ako zlý vtip a bodaj by tam radšej neboli. Najviac vyčnievajú bozky zaľúbenej dvojice v záplave spomalených striel a výbuchov. Druhý problém vidím v postavách a príbehu, ktorý zďaleka nepôsobí kompaktným dojmom. Hlavná postava chodí polovicu filmu ako zombie a ťažko si k nemu divák nájde cestu. Love story nefunguje takmer vôbec, príbeh je dosť plytký a prispôsobený len tomu , aby sa hrdinskí Poliaci zas a znova ocitli pod nemeckou paľbou. Poliaci vedia robiť filmy, to vieme už dávno a tu stačilo skutočne len veľmi málo a mohlo ísť o nezabudnuteľný film. Silnejšie puto medzi postavami a vážnejší tón, to tu chýbalo najviac. Slabé štyri hviezdy a aj to len za veľmi silnú technickú úroveň filmu. Inak priemer. 70%. ()
Reklama