Režie:
Dušan HanákScénář:
Dušan DušekKamera:
Dodo ŠimončičHudba:
Petr HapkaHrají:
Juraj Nvota, Iva Bittová, Josef Hlinomaz, Marie Motlová, Hana Slivková, Sally Sellingová, Marián Labuda st., Milan Kiš, Václav Babka, Míla Beran, Naďa Hejná (více)Obsahy(1)
Iva Bittová a Juraj Nvota v poetické parafrázi Romea a Julie na slovenské vesnici sedmdesátých let... Dušan Hanák je jednou z nejvýraznějších slovenských režisérských osobností vůbec. Svým originálním obrazovým rukopisem, v dokumentaristice vytříbeným smyslem pro poezii „všední“ reality a schopností vést herce i neherce k přirozenému projevu, a hlavně neústupností k jakýmkoliv kompromisům, které by narušily suverénní uměleckou celistvost díla, připomíná českého režiséra Františka Vláčila. S odstupem času – více než dvacet let – vynikají na Hanákově filmu především rysy integrity umělecké osobnosti, v normalizační době sedmdesátých let však znamenaly ostrůvky suverénní osobnostní tvorby v rybníce ideologicky zakalených „tvůrčích“ počinů... Ružové sny jsou směšnosmutným poetickým vyprávěním o lásce mladého pošťáka Jakuba ke krásné cikánce. Vesnice je malá, všichni se tu znají a Jakub jako by byl samozřejmou součástí života každé rodiny. Jolana žije na okraji, v cikánské kolonii, uprostřed své velké rodiny, denně obklopená spoustou malých děcek a rodinných povinností. Lásce se ale poručit nedá, a to ani – jak se ten starý veronský příběh Romea a Julie stále vrací – když je „zakázaná“. Křehký příběh o vzájemném citu těchto dvou velkých „dětí“ se pohybuje mezi skutečností a snem, ve kterém se čas od času zdá všechno snazší… Pro hlavní role tehdy Dušan Hanák objevil mladého Juraje Nvotu (osobitý herec, dnes režisér vynikajícího bratislavského divadla Astorka Korzo 90) a tehdy mladinkou brněnskou studentku herectví Ivu Bittovou. (Česká televize)
(více)Recenze (99)
Růžové sny jsou filmem o první lásce a ne lásce ledajaké. Mladý pošťák Jakub se zamiluje do krásné cikánky Jolany (překvapivá Iva Bittová) a protože sám cikán není, je to problém. Režiséru Dušanu Hanákovi se povedlo natočit snímek s naivně poetickou atmosférou, do které perfektně sedlo místy neohrabané herectví dvou hlavních mladých představitelů. Díky jejich naivitě, lehce nesmyslným dialogům, snovým sekvencím, kameře a hudbě se všechno pěkně propojilo do růžového snu. Z něj zamilované občas vytrhne realita slovenské vesnice sedmdesátých let. Mladému rozbijí hubu místní - „proč se taháš s cikánkou“ a následně i cikáni – „proč za ni pořád lezeš“. Sedly mně obě roviny, jejich prolínání nebylo vůbec rušivé. Stejně jako cikánština, které jsem sice moc nerozuměl, ale nějak mi to nevadilo. Celý film mi přišel uvěřitelný, režisér se evidentně snažil zachytit reálnou stránku co nejvíce autenticky a dle mě se mu to povedlo na výbornou… čtyři hvězdy. ()
Ač v celkovém vyznění smutná romantika, působí lehce, uvolněně, ale i naivně zamilovaně a poeticky. Určitě pomáhá i letní atsmoféra, přirozený a skvělý herecký výkony, exteriéry. Velmi oceňuji, že cikáni mluvili ve filmu ve svém prostředí cikánsky a že tam byly titulky. Dušan Hanák mě svou režií udělal velkou radost. Jedna z nejpovedenšjích romantik co jsem v poslední době viděl. ()
Lehkost, hravost, poezie, léto a trocha toho smutku. A krásná Iva Bittová. ()
„Boli ste spolu?“ - „On ma asi nechce.“ - „Daj mu niečo do kávy a hotovo!“ Nevím, zda existuje i nějaká jiná verze, ale stejně jako nemám rád, když se kdoví proč musí předabovávat slovenští herci českými, vadí mi to i opačně. A z „romštiny“ jsem pro změnu neměl vůbec nic (což byl ale nejspíš i záměr tvůrců, takže budiž). Příběh v Ružových snech není podstatný, staví se hlavně na z filmu sálající letní atmosféře a mile naivní mladé lásce. Té okolnosti nepřejí, tudíž se i nálada (s pomocí výborné Hapkovy hudby) postupně začne proměňovat, ale divákův zájem tím neochabuje. Přece jen hlavní pár Nvota-Bittová je maximálně sympatický. Očekávaný a nevyhnutelný konec udělá s publikem své, ale příjemná vzpomínka zůstane. Krom předabování mě ještě lehce zklamalo, že dlouho fungující humor se pozvolna skoro vytratil. Tak či onak, celkově mi to dává slušné 4*. „Pozor na peniaze! Keď dávaš peniaze... počúvaš? Hmatateľne sa presvedčiť či ten človek žije. Keď spí na posteli, dotknúť sa ho. Keď nedýcha, nemá nárok!“ ()
Slavný film Dušana Hanáka Růžové sny vypráví o světě na pomezí vesnice a kolonie. Logicky, vzhledem k předchozímu Hanákovu zaměření, je zde život v kolonii vnímán semidokumentárně a našinec je opravdu rád, pokud film sleduje se slovenskými titulky. Rozdíly mezi vsí a kolonií jsou transponovány skrze pohled na mladou lásku a výsledkem je atraktivní pohled na cosi jiného. Mladý Nvota s ještě mladší Bittovou jsou autentičtí až na dřeň. ()
Buďsi tak nebo onak, film o vědomí vztahu lidského srdce, které žije v obyčejné duši. Promyšlený film až do nejmenších detailů, v němž není ponecháno nic náhodě, ale vše do sebe harmonicky zapadá. Jeden z nejlepších filmu natočený toho druhu na Slovensku od skvělého slovenského režiséra Dušana Hanáka. ()
„Keď mám problémy, vždy si dám vajíčka.“ ()
Opravdu krásný, letní poetický film. Iva je tu opravdu krásná! Někdy stačí minimum slov a přece se z obrazu dozvíte vše. Film má v sobě velikou sílu a pravdu. Pravdu o tom, že bohužel z některých vlaků je těžké vystoupit a z některých to dokonce ani nejde i když se o to snažíte. 4 kuřátka pod pošťáckou čepicí! * * * * ()
Výtečně natočený nostalgický, úsměvný snímek o tom, že asimilace cikánů do většinové společnosti nikdy nemůže nastat, protože to neumožní ani oni ani "bílá" většina. Přimějeme-li se však k obyčejné, nenáročné toleranci, může vzniknout docela příjemné ovzduší, jaké panovává mezi navzájem se iritujícími společenstvími. ()
Motív lásky (najlepšie mladých) ľudí z dvoch odlišných kultúr je tu s nami od Rómea a Júlie a Hanákove Ružové sny sú ich ďalšou variáciou. Tu nejde o to, či je jeden biely Slovák a druhá cigánka z osady, ale o kladenie prekážok netolerantným okolím a o ich prekonávaní hrdinami, s ktorými sa divák má citovo zblížiť. Takže Hanák nezobrazuje realitu nášho spolunažívania, respektíve nerieši primárne otázky rasizmu, tie sú iba kulisou pre milostný príbeh. Veľmi citlivo natočený a s niekoľkými peknými metaforami. Najhodnotnejšie na ňom je, že si vzájomnú odlišnosť uvedomujú aj mladí milenci. Ružové sny sú tak tiež podobne ako mnoho ďalších filmov viac príjemným snom, ako spoločenskou drámou. Iva Bittová hrá najkrajšiu Rómku v dejinách slovenskej a asi aj českej kinematografie. Tak ma napadlo, či by ju u nich doma nechali na pokoji, keď je tam nejaká mladá baba ukázaná ako neplánovane tehotná. ()
veľmi pekný príbeh, nepresladená romantika, trošku snenia, trošku životnej trpkosti a aj trošku kritiky tej našej povahy slovenskej no a hlavne veľké množstvo kúzla (či doslova mágie). taký slovenský rómeo a júlia na dušekovskú nvôtu :) a ten záver je rozhodne čarovný. ()
Je príjemné zistiť, že film, ktorý ma zaujal už v dobe svojho vzniku, ma dokáže zaujať aj po toľkých rokoch. Myslím, že jeho sila tkvie v naivite a milej neohrabanosti oboch hrdinov, ktoré sú konfrontované realitou a neprajným okolím. Vidieť ušatého chlapčiska s fešnou cigánočkou a uvedomiť si, aký kus cesty obaja od tej doby urazili, je takisto zážitok. K Hanákovým filmom chovám značný rešpekt a Hapkovu hudbu neskonale obdivujem. A aj keď som u filmu viackrát všimol určitú kostrbatosť, uvedomenie si doby, v ktorej bol nakrútený ma zbavilo akýchkoľvek pochybností, že patrí do desiatky najlepších SK. ()
„Právě uběhlo 10 vteřin vašeho života!“ Co mne od prvních scén na Hanákově filmu upoutalo, bylo jeho poetické kouzlo tkvící v obrazu kažodenního života, také pak v jednoduchém, ale příjemně jemném humoru, kameře se smyslem pro výtvarno i nádherné Hapkově hudbě, která tu doprovází nejen pošťákovy „růžové“ sny či scény s prostřihy na staré fotografie a lidová výtvarná díla. Zajímavé v rámci tohoto stylu, ve filmu zobrazujícím částečně nepropustnou hranici mezi dvěma světy romské a původní slovenské komunity na vesnice, je pak kombinace dvou hudebních stylů, kdy se Hapkovy „pouťové“ motivy střídají s klasickou romskou hudbou a zpěvy. Samotný příběh na mě však oproti oné poetice již tolik nezapůsobil. Zamilovanost přinesla i své momenty, ale tam, kde se zřejmě mělo prohloubit drama nebo jsem měl pocítit nezapomenutelné okamžiky vzácných setkání letní lásky postupně odsouzené k vynucenému konci či smutných procitnutí Jakuba mimo ně, tam se mi občas snímek trochu vlekl. V této chvíli mě tedy Ružové sny nezasáhly tolik, jak mohly, přestože svým náhledem do rozdílů dvou komunit v jedné vesnici přinesly v rámci čs. kinematografii své doby cosi jiného. [70%] ()
Poetická milostná komedie o mladé lásce zaujme v žánru málo vídanou opravdovostí – od neherců přes romštinu až po psychologicky věrohodný rozkol mezi sny a realitou. Mladí Juraj Nvota a Iva Bittová byli jako ústřední pár skvělí, líbila se mi i Hapkova variace na cikánskou hudbu. ()
Prázdnotou na mě ten film zíval. Pošťák jezdí po obci plné zoufale fádních lidí, a jediná ženská co o něho stojí a dává mu to patřičně najevo je ošklivá, nepřitažlivá cikánečka. To je partie. On je čtenář, ona číst neumí... ()
Kurz cigánštiny a Iva Bittová v prekvapujúcej kráse. Niektorí osadníci sú našťastie dabovaní. Priam s nostalgiou sa musí pozerať obyvateľ východného Slovenska na tak starý film, kedy v tých osadách nebolo tak veľa incestu a že dokonca aj hrozilo, že vznikne taký mimozemský pojem ako je cigánska kultúra. Len by film nemusel byť asi z polovice zaplnený pre mňa nepočúvateľným spevom. Za pár pekných tónov píšťalkou si to zaslúži jednu hviezdu. ()
43rd KVIFF 2008 - TRIBUTE TO DUŠAN HANÁK - Pocta Dušanu Hanákovi, AUDIENCE AWARD - Divácká cena deníku Právo (Divácká cena: 1234) - 1.39/233 ()
Snímek je k vidění na www.dafilms.cz ()
Práve ubehlo 80 minút môjho života. A nič lepšie sa mi dnes ešte nestalo. Ružový sen. ()
ČST 1 = 28.2.1979 - V primetime o 19.30h. (12.4.2012) ()
Reklama