Režie:
Paolo GenoveseKamera:
Fabrizio LucciHudba:
Maurizio FilardoHrají:
Giuseppe Battiston, Anna Foglietta, Marco Giallini, Edoardo Leo, Valerio Mastandrea, Alba Rohrwacher, Kasia Smutniak, Benedetta Porcaroli (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Skupina přátel se schází k pohodové večeři. Znají se důvěrně celé roky a také další setkání by se neslo v duchu lehkého škorpení a nostalgických vzpomínek na to, co bylo... kdyby se nezrodil zdánlivě nevinný nápad: dát mobilní telefony na stůl a sdílet každou SMS i každý příchozí hovor. Kolik toho o sobě nesmíme vědět, abychom mohli zůstat přáteli, milenci, manželi, rodiči...? Během jediného večera se ukáže, že až příliš mnoho. I ti, které známe, mohou totiž být naprostými cizinci. (Film Europe)
(více)Recenze (518)
"Je to taková naše černá skříňka..." Se vším, co o sobě nevíme, nesmíme vědět a vlastně ani nechceme vědět. Skupina rádoby blízkých přátel a partnerů při jedné večeři vyzkouší, co vše tyto skříňky během pár hodin prozradí. A kolik toho naše důvěra, touhy a předsudky unesou. Okouzlující, krásné a lehké. ()
Výborná konverzačka, postavená na jednoduchom, ale originálnom nápade, gradovaná zopár prekvapivými zvratmi. Pravda, Woody či Polanski by jej navyše dodali jedinečnú autorskú poetiku, ale nezaobídeme sa bez nej? Úspech konvenčnej formy sa cení o to viac, keď za ním stojí "iba" trefné herecké obsadenie, svižný spád a úderné sociálne momenty. Telefonát od 17-ročnej dcéry emocionálnym, ľudským vrcholom filmu. Náušnice-off vrcholom satyricko-komediálnym. A fajn la-la-landovský záver. Americký remake, ktorý sa u nás vyšplhá na nejakých 68%, viac než pravdepodobný (Bateman, Sudeikis, Vergara a spol?). ()
Taková komunikační elektronika už má za posledních dvacet let na kontě více rozvodů než impotence, frigidita a Kimex grúp dohromady. Ale i tak jsme nepoučitelní a pořád dál potkávám pičusy, co si nechávají zprávy zobrazovat na zamykací obrazovku, do domácího počítače nasmerfujou nezaheslovaný outlůk s loveckou adresou 24cm@seznam.cz, nebo si čerstvou roztouženou štěrbinu uloží do kontaktů pod Bezostyšná superkunda, kdyby mu náhodou volala, právě když půjčil mobil své léty totálně vytěžené souložnici, aby si zahrála SIMSY a nevymýšlela pičoviny, když už jsou středy nejmíň pět let zrušené a navíc si po „pauze na oběd“ se superkundou málem musel vrazit pod jazyk nitrák. A pak se oprávněně děsně diví, že jsou ty domestikované samice zcela intolerantní k naprosto logickým argumentům jako například „Vždyť já ji vůbec nemiluju, jen s ní asi půl roku divoce mrdám a to je přeci úplně totéž, jako bych doma pohrdl hnusně uleželýma šunkoflekama a skáknul si sem tam na stejka z mladé argentinské svíčkové, no ne?“ Krávy! Tahle opravdu vytuněná, originální, dramaticky i dialogově solidně zvládnutá a zábavná konverzačka hezky shrnuje výše uvedené a ukazuje, co by se mohlo stát, když si pár řádně šosáckých makarónských párů střihne společné spaghetti carbonara, přičemž si unáhleně zahrají neskonale stupidní hru na Večer otevřených Vocapů. A není to věru někdy žádný med, když zjistíte, že váš od dětství nejlepší kámoš málem píchá i vašeho labradora. ()
Absolutní masakr, excelentní dialogovka, která mně naprosto rozebrala. Jasně můžu rozvádět myšlenky jestliže ti lidé měli takové tajemství by v realu skutečně šli s mobilama na stůl, ale právě o tom to je "já nemám co skrývat" a stačí jeden večer a vyplave tolik, že to do konce života to nejbližší nepoberou. Nebetyčné pokrytectví bylo perfektně dostřeleno při finálových scénách, to bylo vůbec jedno z nejvýraznějších zakončení v dějinách filmu. ()
Konverzačka ako víno, na talianske pomery nečakane civilná a nevyhrotená v emóciách - aj keď teda v druhej polovici je to poriadna nálož. :) ()
Pokrytectví je přesnou vlastností, kterou se tu honosí snad každý, kdo se společné večeře zúčastní. To, co se totiž ze začátku jeví jako legrace, se postupem času rozjede v brutální emocionální jízdu, která ne a ne přestat. Vzorový námět poplatný dnešní době, ve které se člověk neobejde bez chytrého telefonu a při chůzi na chodníku spíše čumí do obrazovky, nežli na chodník. Italové se tady s touto dialogovkou ukázali nejlépe, jak to asi jenom mohlo jít. ()
Dobrý nápad, ale jinak naprostá banalita s nejprvoplánovějším zvratem, jaký se dá vymyslet. ()
Základní myšlenkou jednuduché a přitom velice aktuální téma. Konverzace u večeře se změní v pohled do soukromí skrze "ty malé černé krabičky, co ovládají náš život". Tohle málokdo ustojí ve skutečnosti, a ve filmu i díky několika chytrým manipulacím dochází k interakce naprosto všech. Ano, takhle uzavřený kruh je scénáristické zjednodušení, ale má to svůj účel a je to perfektně vypointované. Konstrukce příběhu tak vládne a některé postavy se odhalují, jiné jsou nakousnuté a některé se v podstatě svlečou do své přirozenosti. Na mě to působilo děsivě reálně a i povzdech v závěru, o křehkosti lidí je velice přesný. ()
Francouzské Jméno po italsku. ()
Uznávám, že jsem se bavil, i když množství kompromitujících telefonátů a zpráv během jedné večeře bylo přehnané. ()
“NA VŠECHNO, CO PŘIJDE DO MOBILU, SE PODÍVÁME VŠICHNI“... /// Posezení s ukecanejma kamarádama – takže byt, v něm pár lidí a spousta keců. Taky to máte rádi? Já to miluju! Teda když je to vo něčem… No a tady je to vo tý malý černý skříňce, kterou maj (skoro) všichni (někdo i víc) a která (kolikrát) ukrývá kurevský tajemství. (že nemáš tajemství? Ale nepovídej…) A to, co zdá se bejt celkem legrace… Mobil tady nevybruje (ani nemusí!) každou minutu. Stačí občas a téma pro rozhovor je na světě. Konverzační drama ze života, plný pocitů a emocí. Manželství v tobě nevyvolává smutek a strach? Tak hrej!… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Sháním tip na prímovou společenskou hru. 2.) Miluju „praní prádla“ před kámošema. 3.) Thx za titule „dankeroni“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Uff Italové na začátku roku tedy tasí slušné Eso z rukávu a už teď si troufám říct že v Žánru Komedie/Drama tohle dokáže horko těžko něco letos překonat. Tohle je zřejmě první komedie, která je inteligentní, založená pouze na dialozích, bez sprostých slov, bez pubertálního humoru, bez nahoty a bez trapných situací, která se mi líbila ! :D Zpočátku jsem byl v obavách jak asi dopadne film odehrávající se celý u stolu jedné večeře mezi čtyřmi staršími přátelskými páry, ovšem ona hra, či nápad je sám o sobě geniální, že je o zábavu vyloženě postaráno. Představa, že já vyložím mobil na stůl mezi všemi přátely a veškerý hovor či sms, která příjde uvidí všichni, tak by mi také nejspíš nebylo příjemně.Ke konci film graduje takovým stylem, že z Komedie se nakonec stává nervy drásající Thriller. Velmi vtipné, inteligentní, zvratovité, originální a perfektní. 100% ()
Vždycky jsem měl slabost pro podobné komorní filmy, co se většinu času odehrávají na minimální ploše - ať už jde o různé home invasion horrory, napínavé thrillery, které nemá rád ani jejich režisér (Provaz je boží a je mi fuk, co Hitchcock říkal) nebo podobná konverzační dramata jako jsou Naprostí cizinci. To, že jsme na to koukali s přítelkyní a naše mobily, ležící na stole před námi, občas zasvítily, když přišla nějaká nová zpráva nebo email, dávalo celému dění na obrazovce bonusový přesah... Celé téma je natolik univerzální a pochopitelné, že snad neznám jiný film, co by zplodil tolik remaků. Dokonce jeden i u nás v ČR. ()
To byl večírek k pohledání, na něm bych tedy nechtěla být a nějak mi nejde pod nos žánr i když se tam také hodil, ale ještě bych přihodila drama. Obojího tam je dostatek. To byl nápad s těmi mobily, ale mám pocit, že jsem podobnou kostru příběhu už někdy viděla. Samozřejmě jsem očekávala kdy přijde první voux pais, ale že jich bylo tolik? To se mi přece jen zdálo přehnané, ale mávla jsem nad tím rukou. Konec konců to dodalo trochu šťávy do pomalejšího rozjezdu, kde stejně všichni diváci čekají, kdy to začne. Kdyby vynechali tvůrci ten nesmyslný konec (ale kdo ví?), tak půjdu výš. Takhle zůstanu u trojky a za zkouknutí to stojí, ale jen jednou. Jo a jdu se mrknout, kde mám mobil:-) ()
"Řeknu vám, proč nám to neřekl. Byl jsem teplý dvě hodiny a stačilo." Jsem stejný jako tihle Taliáni. Taky nemám, co skrývat a tak bych klidně položil telefon na stůl. Moje číslo zná totiž jenom maminka, manželka, pošťák a všichni telefonní prodejci. Ale vraťme se k těm, kteří sice nemají co tajit, ale přesto na ně telefon leccos vykecá. Mě to mezi nimi bavilo a navíc musím obdivovat tu italskou náturu, které sice vadí, že její přítel do téhle ptáka zastrčil, z tamté ho zase pozdě vytáhl a brzy ho zastrčí ještě někam jinam, ale zase takový problém to není. Problém je totiž tloušťka, takže si pojďme zaskákat s Peppem v rytmu jeho aplikace, která asi měla být vtipná, ale na mě týpek poskakující v noci na mostě působil spíše zoufalým dojmem. ()
V jednoduchosti je krása. Postavy se domluví na menším sociálním experimentu, a ten se rozvine v naprostý konverzační masakr. A nutno podotknout, že hodně zábavný! Ano, je to více méně předvídatelné, protože co jiného očekávat z praní špinavého prádla na veřejnosti? Avšak dle mého je film tak dobře napsaný, že v každém momentu působí lidsky - sice absurdně, ale lidsky, nikoli vykonstruovaně. 8/10 ()
Skvělý námět - umím si představit, že Skandinávci by z toho udělali sžíraví psychothriller. Takhle je z toho jen rodinná komedie, která nevyeskaluje tak, jak jsem doufal. Respektive vyeskaluje ad absurdum, kdy se toho děje zbytečně moc najednou, místo aby se rozvinula jedna dvě silné situace. A postavy začnou říkat velké teze, aby bylo jasné, o čem to bylo. Přesto to představuje několik chytrých momentů, které přesahují pouhou hodnotu gagu, takže to nebyla ztráta času. Co do provedení snad jen příšerná práce s hudbou, ta návodnost mě i v tom zaskočila. Ale jinak asi hlavně slušná drama-komedie s neproměněným potenciálem. ()
Kolik lidí tady na CSFD nemá a NIKDY nemělo mobilní telefon? Něco mi říká, že v tom nejspíš budu sám. (Vy, které jsem teď podcenil, mi klidně můžete napsat do zdejší pošty.) Spousta lidí se chlubí, že nemají televizi, přitom bez mobilního telefonu by si ani neuprdli. Nemusíte mě obdivovat. Žil jsem čtvrt století ve světě, kde žádné mobily neexistovaly. A když s něčím nezačnete, je mnohem lehčí se bez toho obejít. Navíc mám počítač s internetem, pevnou linku, televizi a PlayStation. Ale až se budou stát fronty na čipy do hlavy, tak mě tam nehledejte. Mobilní telefon považuju za jeden z přímých předchůdců takových zvěrstev. Nemít ho, je zřejmě moje poslední svobodná výsada v této zemi, kde si už ani nezakouříte v hospodě. A jestli si myslíte, že jsem pro nevlastnění toho krámu nemusel nikdy čelit žádným nepříjemným tlakům z různých stran, tak si to nemyslete. V každém případě k tomu, abych věděl, že odmítáním nejotravnějšího přístroje na světě si dělám tu nejlepší službu, jsem tento jinak vcelku zajímavý snímek vidět nemusel. ()
Takhle dobrou konverzačku jsem už hodně dlouho neviděl. Hodně lidí to tady srovnává se Jménem nebo s Bohem masakru, ale ani u jednoho z těch filmů se mi nelíbil konec. U prvního je násilně naroubovanej happy end a druhej nekončí vlastně nijak. Tady právě ty poslední cca 3 minuty rozhodly o pátý hvězdě. Jako drobnou vadu na kráse bych viděl, že ze začátku jsem měl trochu zmatek v postavách. Padá tam hodně jmen a navíc se tam mluví i o dalších osobách, který ani ve filmu nejsou, a já jsem se v tom dost ztrácel. Pak jsem se na film podíval za pár dní znovu a už jsem se bez problémů orientoval. Jinak koukám, že svou verzi už stihli natočit Němci, Turci, Korejci a já nevim, kdo všechno ještě. Tak doufám, že se to tady v ČR nebude točit ve verzi ubrečená komedie s Liškou, Wilhelmovou a Geislerovou v hlavních rolích. ()
Naprostí cizinci začínají jako lehká a příjemná vztahová konverzační komedie o partě dlouholetých kamarádů, kteří spolu se svými životními partnery dorazí na večírek, chtějí hodit starosti za hlavu, zavzpomínat na minulé časy a užít si zatmění Měsíce neobtěžováni ratolestmi. Vzájemné popichování a uvolněná atmosféra vedou k pošetilému nápadu odhalit své soukromí (vždyť před sebou nemáme co skrývat) a své telefonní hovory vyřizovat se zapnutým reproduktorem. Hlasy pochybujících jsou umlčeny - kdo nesouhlasí, nemá čisté svědomí. Záhy se začnou vynořovat kostlivci ze skříně, obnažovat charaktery a komunikace začíná povážlivě skřípat. Pozitivní emoce nahrazuje nedůvěra a hořkost. Komedie se nenápadně mění v moralistní drama. Je to trefné a ze života, jen mám pocit, že pro tenhle kousek platí víc než pro jiné, že je potřeba mít něco odžité, abyste si ho v plné míře vychutnali. Je to zkrátka film pro střední generaci, která ví, co to je krize středního věku. Sedla mi jak komediální, tak i dramatická rovina, navíc jsem ocenil civilnost hereckého projevu a neokoukané kvalitní herce. Je to snímek, ke kterému se ještě určitě v budoucnosti vrátím. Celkový dojem: 90 %. ()
Reklama