Režie:
S. Craig ZahlerScénář:
S. Craig ZahlerKamera:
Benji BakshiHrají:
Vince Vaughn, Jennifer Carpenter, Don Johnson, Udo Kier, Geno Segers, Dion Mucciacito, Fred Melamed, Rob Morgan, Tom Guiry, Marc Blucas, Dan Amboyer (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Když bývalý boxer (Vince Vaughn) přijde o zaměstnání a stojí před rozpadem manželství, rozhodne se přijmout práci drogového kurýra v naději, že se štěstí obrátí na jeho stranu a on konečně zabezpečí svou ženu Lauren (Jennifer Carpenter). Právě ve chvíli, kdy se mu začíná dařit, končí za mřížemi, kde bude muset učinit řadu děsivých a zoufalých rozhodnutí, aby ochránil své nejbližší. Zatlačen do kouta má jedinou šanci: probít se vězením jako nelítostným bojištěm nejnebezpečnějšího bloku ze všech – Bloku 99. (Bontonfilm)
(více)Recenze (655)
Nová definícia surovosti na poli kinematografie, ktorá ovplyvňuje a mení popkultúrne trendy. Alternatívna podoba superhrdinských svetov s alfa avengerom proti svojej vôli, gradujúca vzrastajúcim násilím a súčasne postupovaním do až surealisticky zobrazeného prostredia súčasných väzeňských prostredí. Sociálna otupelosť je v tom ešte stále cítiť (narážam na Bone Tomahawk), ale tentoraz je za priamočiarou brutalitou dobrý úmysel. Ochranársky. Ako najtemnejšia strana poetického Drive, zdesaťnásobená a dve hodiny smerujúca do stále hlbšieho pekla. Vaughnova životná rola, za ktorú by mal Zahlerovi sakra ďakovať. Ale minimalistická, na Oscara to nebude. Tam má nomináciu pravdepodobnejšiu z mrtvých vstalý, labužnícky exhibujúci Don Johnson. Finále vo mne vzbudilo rovnakú eufóriu z dosiaľ nevideného, ako kedysi Pulp Fiction. Pre tarantinovcov a vyznávačov originálnych vízií podsvetia a zločinu minimálne film roku. [Sitges FF] ()
Že je Es. Crack Plátce tak trochu úchyl, prokázal již v gurmánském Kostním tomahavku, a Bordelem v bloku 99 jeho prohnilá jízda jinak sterilním Holým údem jen roztomile pokračuje. Takhle přesně by vypadala Odplata, kdyby měl Mel diagnostikovanou psychickou poruchu a koule na trochu té syrové nekompromisní řezničiny. Sice se to zase místy vleče jako kemr po skle a pro některé pasáže, obzvláště dialogy se stále peklotyčně odpornou Dextrovou ségrou, je dobré mít rychlý prst na tlačítku FFW, ovšem nakonec jednoznačně vyhraje obskurně ujeté, rozkokošně brutální a podivně chytlavé civilní drama, poháněné v žánru až neuvěřitelně dokonalou profláklou komediální držkou Vónovic Vincka. Prostě film, který ten vnější civilizovaný akurátník snad ani nechtěl vidět, ale uvnitř skrytý perverzní psychopat jen s blaženým úsměvem lascivně přikyvoval a dožadoval se vycházky. ()
Unikátní film bez kompromisů, u něhož nevím, k jakému jinému snímku bych ho /atmosférou/vyzněním/feelingem přirovnal. To se v časech dnešní kinematografie moc často nestává. Hlavní postava vypadá jako "trumpovský redneck", fór je v tom, že když od něj v úvodu čekáte chování, které by předsudečně odpovídalo jeho vizáži, nedočkáte se, poněvadž vás překvapí tím, že je v něm víc, mnohem víc. Druhý fór je v tom, že se i přesto jím činěného násilí nakonec dočkáte. A to v takové míře a tak zvláštně podaného, že má skoro až transcendentální účinek. Ono to totiž vypadá nefilmově. Celý snímek má relativně ošklivou kameru (digitální barvy, nepříjemné a nezvyklé úhly), při bojových scénách se skoro nestříhá a nezřídka jsou snímány nepřirozeně velké celky, gore rovněž vypadá jinak než v jiných filmech. Ale jako - já skutečnou rozšlapanou lebku nikdy v životě neviděl - a to, že tedy vypadala jinak, než v miliardě jiných filmů, mi dávalo pocit, že ji možná poprvé vidím... Spíš než film mi tedy Brawl in Cell Block 99 připomínal velice realistický sen, který se čím dál víc mění na noční můru, do které se člověk noří hlouš a hloubš. Každopádně jeden z filmů roku. ()
Je neuvěřitelný kolik z mé topky má Vince Vaughna v oblibě. Já ani po tomhle filmu nejsem přesvědčen že Vinc je nějakej dobrej herec jako příklad nechť poslouží závěrečná telefonická scéna, žádná změna tonu hlasu, stále stejný výraz, to nejde ani v rámci takovýho filmu jaký mě byl nabídnut. Z toho jsem byl tedy taky v šoku, hlavně přitom závěrečným násilíčku, to jsem věru nečekal, ale nic proti, jen ten mix realičnosti, temnosti a následný obličejový dupaný mě moc nešel dohramady, ale jako celek to docela upoutalo a originální pojetí filmu sluší. ()
Vince to už viackrát skúšal na vážnu nôtu, ale až v úlohe chladnokrvného lámača kostí a odkopávača hláv vás nechá zabudnúť na jeho komediálne časy. Vynikajúca záležitosť - herecky, režijne, atmosférou. Scenár? Len pre veľmi silné žalúdky, ako to už má Zahler vo zvyku, ale tentoraz sa mu podarilo dať tomu ten správny konzistentný tvar. ()
Pro mě osobně obrovské překvapení. Režisér S. Craig Zahler mi letos už dokázal u filmu Kosti a skalp, že by z něj mohlo něco bejt, ale že mě po zpackané postavě v Temném případu přesvědčí i Vince Vaughn, to jsem vážně netušil. Hodně slušný revenge film, který se sice každou chvílí odehrává někde jinde, ale i když kamera většinu času snímá vězení, nemůžeme tu mluvit o vězeňském dramatu. Naopak. Představte si jednoduchou počítačovou hru, kde na začátku máte jasný cíl a vy se klestíte jednou úrovní, druhou úrovní, třetí, čtvrtou...až se dostanete ke konečnému bossovi. Takhle jednoduchý tenhle film je. Jednoduchý, ale natočený dost nesmlouvavě, nekompromisně a hlavně dost kvalitně. U bitek to pochopíte a zároveň si uvědomíte, že Vince v sobě má něco, co po celou dobu v těch jeho komedií neukázal. Proč? Toť otázka. Teď ale doufám, že bude mít štěstí na lepší a zajímavější role, než jen to, co točil do nedávna. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $64,453▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $761,391║ Tržby za predaj DVD v USA $1,039,490║ Iná haluz, náhul, masaker. Do kelu toto malo riadne grády, Vince Vaughn iný borec, lámač sŕdc, teda kostí. Mňamka. Chutilo. /100%/ ()
Arty grindhouse, který svým pomalým tempem a lidským křižníkem Vincem Vaughnem drtí lebky. Extrémně precizně vybudované napětí a režijně bravurně zvládnutý přeskok od realistického úvodu až k důsledně béčkovému finále v prostředí sklepního pekla pro zvané psychopaty. Feat. boží camea pro žabí oči Udo Kiera a verbální mráz Franka Melameda. Prostě portrét světa, který nezná slitování, s žiletkovými konturami. Bradley Thomas je nejtvrdší a nejchladnokrevnější zmrd na trhu s utrpením. North of OK, south of cancer. V mým ideálním světě vyhrávají ceny za režii na velkých festivalech lidi jako S. Craig Zahler. Protože, božínku, todle je INOVATIVNÍ kopačka do rypáku, režijní masterclass, přitom žánrovka, která si mě vodila za rypák od první vteřiny. ()
Vaughn jako tvrďák roku? Možná. Tenhle lamač kostí ale má výbornou motivaci a překvapivě propracovanou psychologii. Pomalejší rozjezd stejně jako u Bone Tomahawku nevadí, protože upřímnost a s(y/u)rovost je Zahler umí. Za pozornost stojí i výborná hudba, kterou sám dělal. Nenápadný klenot podzimu. ()
Výrazné zklamání...a ač se tam Bůh skloňuje ve všech pádech (hlavně tedy v použité hudbě a tetáži), jde o bohaprosté béčko. Subžánr vězeňského dramatu nabízí řadu skvělých filmů, Brawl In Cell Block 99 k nim ale nepatří, neboť ho tvůrce, S. Craig Zahler, zkřížil s akčním subžánrem ,,sám vykosí celou mafii", v tomhle případě celé vězení, a k tomu ještě hlavní (super)hrdina rozšlape celkem dost latexových lidských hlav. Docela utahaný, naivní až hloupý film... Nejlepším vězeňským dramatem roku 2017 je i nadále suverénně Trestanec režiséra Rica Romana Waugha... ()
Zahler umí psát; a to scénáře i knihy. Proto je zarážející, že tentokrát ho tolik zrazuje právě psaní. Zatímco první polovina (a speciálně pak prolog) si dává načas opodstatněně, aby dodala pořádné maso motivacím a pod povrchem bujícím běsům Bradleyho "Hulk" Thomase, tak druhá od vstupu do systému to celé zazdí. Postavy jsou v ní ploché až nechtěně směšné, akce je pomálu (což špatně není) a je až neumětelsky pomalá (což špatně je), děj pak absentuje zcela, lokace věznic jsou pak přesvědčivé asi jako předvolební sliby. Místo přímočaré údernosti (zúročující důsledně budované Bradleyho motivace) se začne sázet na až absurdní u-t-a-h-a-n-o-s-t. Nikoli však stylovou, která by budovala tenzi ticha před bouří či se věnovala postavám, ale nadbytečnou, kdy mělo skončit pěkných pár desítek minut ve střižně. A o co více je Vaughn v úvodní civilní "d'onofriovské" poloze respekt budící, o to méně mu to sedne v následné muklovské poloze mlátičky jedoucí v napřesdržkuvšem módu Michaela "Bronsona" Petersona. Prostě tuctový grindhouse, kterému hraje do karet, že tu dlouho žádný seriózně míněný nebyl. ()
Pomalý a drsný film o tom jak Vince Vaughn postupuje do stále drsnějších vězení, až skočí v nějakym středověkym dungeonu, kde všem rozšlapává hlavy. Zahler má své násilí rád přehnané a mě to zatim baví. ()
Když Bradley ve vazební místnosti na Laurenino "Miluji tě" odpoví výmluvným a lakonickým mrknutím oka, víte že jste v rukách schopného filmaře, který dokáže mnohokrát ohraná schémata osobitě. Jsem rád, že i ve svém druhém filmu S. Craig Zahler potvrzuje svoje kvality a ukazuje, že to není žádná rychlokvaška. Snad to vyjde i do třetice s Melem Gibsonem. ()
Hutný, bez osmdesátkovýho odlehčení, zato s efekty rovnou od Tromy. ()
,,POKUD NEUDĚLÁTE, CO MŮJ ZAMĚSTNAVATEL CHCE, ZARUČUJI VÁM, ŽE OBDRŽÍTE BALÍČEK …“ /// Vinc je kurevskej fešák! (zůstalo mu totiž kus charismatu z Temnýho případu). A taky vlastenec a rodinnej typ. Jen jednu chybu má – vsadil na špatnou práci. Sice je nejlepší tam, kde jiní nestačej, ale odměnou mu je 7 let v místnosti s dírou v podlaze. Čumět na zásadovýho chlapa (co se vydal špatnou cestou) v base s mírnou ostrahou by mohla bejt filmová nuda, ale naštěstí vo tom nemá cenu přemejšlet, páč Vinc dostává vod scénáristy do ruky trumfy, se kterejma umí zacházet. Bere nás do temnýho zákoutí americkýho vězeňskýho systému (předpokládám, že smyšlenýho, páč tohle by Amnesty International fakt nekousla). Kurva Jo! Takhle se má chovat chlap, kterýmu jde vo rodinu! Jestliže se nemá J. Wickovi šahat na psa, důchodcům na sociální jistoty, tak v zástupu těch, kteří si nechtěj nechat šahat na svoji starou, zaujímá Bradley Darrel Thomas přední místo. Vinci jsi Bůh! Prožít s tebou těch 78 dní byl fajnově brutální zážitek! P.S.: Rád jsem Vás zase viděl pane Udo Kiere… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Taťka má kolena plný střepů (nesere ho to, páč původně jsem neměla mít nožičky…). 2.) Miluju filmy, který jedou „na krev“ (nebo na mozek). 3.) Thx za titule „unchained“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ ** ()
Rozšlápnuté hlavy a otevřené zlomeniny jsou fajn, ale jinak je to obyčejné krimi a děsně dlouhé... 50% ()
Pecka jako Prase!! S.Craig Zahler mě sice jeho prvotinou Bone Tomahawk příliš nezaujal, byť do žánru Horor obnovil mrtvý žánr Western a předvedl dvě solidní gore scény, nuda však byla u mě nevyhnutelná, ale jeho druhý počin je naštěstí jiné kafe!Hlavní hrdina Vince Vaugn ( správně herec známý jako komik z béčkových komedií) se transformoval v nekompromisní velké Hovado, které nemá šanci nikdo porazit jak fyzicky, tak psychicky a zažívá nejsilnější a nejlepší herecký výkon v Kariéře! První čtvrtina filmu je ještě vlažnější, ale při vstupu do vězení začíná hodně chlapácká a trvďácká jízda, kde z autentičnosti a reálnosti doslova mrazí. Věznice RedLeaf bylo pro mne dost možná nejdrsnější vězení, co jsem kdy ve filmu viděl a hlavní ředitel zahrál bezcitnou a nepříjemnou sviňi naprosto s grácií. Potěší velmi drsné souboje, které Zahler natáčí bez jediného střihu a není nouze o zlomené paže, nohy, páteře a rozšlapané lebky!! Gore je zde natočeno velmi odlišně než v jiných filmech, otázkou tedy zůstává, kdo se přibližuje více realitě? Velmi nekompromisní, zlý, bezútěšný, chladný, inteligentně napsaný a bravůrně zrežírováný vězeňský flick, který zde nebyl posledních 20 let a letos definitivně bude bojovat o přední příčky. 95% ()
// Na rozdíl od Bone Tomahawku dost pomalý a skoro až nedivácký, s přibývající stopáži ale přichází zápletka (jen nad ní nesmíte moc přemýšlet) i násilí a vše směřuje do povedeného finále. Po jeho knížce a filmovém debutu jsem od Zahlera čekal maličko víc, nicméně jako důkaz, že koule má tenhle režisér fakt velký, to stačí bohatě, to zase jo. 7/10 ()
„Hovorí sa, že hlava po oddelení ešte chvíľu žije. Dúfajme, že je to pravda.“ Zahlera poznám vďaka Nočnému incidentu (scenár), Bone Tomahawk (réžia) a Špinavým kšeftom na North Ganson Street (román). Môžem s čistým svedomím vyhlásiť, že je to jednak autor, ktorého tvorbu (literárnu, aj filmovú) sa oplatí sledovať (ak na to, pravda, máte žalúdok – pre fanúšičky nemeckých romantických slaďákov to nie je zrovna ideálne čítanie a pozeranie) a jednak vie ako jeden z minima režisérov/spisovateľov na planéte Zem prísť so šokujúcou krvavou scénou, ktorá je svojím spôsobom revolučná/posúva hranice. V dnešnej dobe je to takmer nemožné. Akoby tu už všetko bolo. Diváci a čitatelia videli brutálne veci, ktoré ich znecitliveli. S. Craig Zahler to vie a tak vymýšľa veci, aké tu ešte neboli. Je tam množstvo scén, pri ktorých odvrátite zrak a ak nie, budete si to vyčítať. Ja sám som niektoré scény zvládal veľmi ťažko a to som videl Votrelca ako decko. Oproti Brawl in Cell Block 99 je však kultový sci-fi horor Ridleyho Scotta rozprávkou pre malé deti. Brawl in Cell Block 99 však nie je film, stojaci čisto na násilí. Má dobrých hercov, intenzívne pochmúrnu atmosféru, odporne temnú výpravu a plno silných scén (prvá návšteva Uda Kiera v base, finálny rozhovor s koalou, rozbitie auta holými rukami, kamoš Gil). Ale áno, to, čím bude tento film známy i po rokoch, je práve mimoriadne vysoká forma originálneho násilia. ()
,,To jsi mu právě rozdupal hlavu?“ ,,Jo. A jestli chvilku vydržíš, tak se k té tvé dostanu taky“ Opusťme chvilku horror, ale zůstaňme u násilí. Teď se budeme bavit o násilí na zlých (i dobrých) lidech a násilí na citech. Už teď mě z toho bolí hlava. Bývalý boxer Bradley dostal výpověď, zjistil, že ho podvádí manželka a celkově má nervy v kýblu. Rozhodne se skončit s životem nicky a začne pracovat jako kurýr drog pro svého kamaráda. Najednou je vše jinak. Skvěle placená *práce*, šťastné manželství, dítě na cestě. Co se může posrat? Všechno. Nevyšla akce, Bradley se dostal do přestřelky mezi kumpány a policí. Místo aby vzal roha, tak se postavil na stranu policie. To ho i tak bude stát sedm let vězení, protože nepráskne svého šéfa. Jenže se někdo rozhodne a nenechá Bradleyho si to v klidu odsedět. Začíná kolotoč plný zlomených končetin, rozdupaných hlav a depresí nasáklý příběh, kde rodina je vždy na prvním místě. I za cenu vlastního života. Vince Vaughn. To je největší plus filmu. Vymanil se debilních komediálních rolí a tady se představuje jako chodící mašina, která nezná bolest, slitování a lidskou anatomii. Zároveň je v jádru dobrák a nechce, doopravdy nechce nikomu ublížit. Ale taky si nenechá jebat do rodiny. Když se po pár dnech ve vězení dozví, že mu unesli těhotnou ženu a plánují jí ublížit, tak přehodnotí priority. Dostane nabídku: sejmi týpka v bloku 99 a pustíme tvoji ženu. Jenže… Blok 99 se nachází v jiném vězení. V šíleném vězení, kde to řídí vězni a pokud se tam někdo dostane, nevyjde už ven. Bradley je ve vězení s minimální ostrahou a chtěl si odsedět svoje, vrátit se k ženě a žít v klidu dál. Teď se musí z jednoho vězení dostat do druhého, z bláta do louže. Jak to ten dobrák udělá? Začne lámat kosti dozorcům, spoluvězňům a vlastně komukoliv, kdo se mu dostane pod ruku. A jde se čím dál do větších extrémů. Fascinace. To je první co mě napadne. Do polovin filmu sledujeme sympatického muže, který byl ve špatný čas na špatném místě a jen si to chce odsedět. V druhé půli vidíme rozjetou lokomotivu, která ubližuje lidem jen proto, aby jeho rodině nebylo ublíženo. Na obličeji mu můžeme vidět tu bolest, kdy musí zlo vyřešit zlem. Věřil jsem mu, že to nechce dělat, prostě nechce. Ale musí. A dělá. A všechno mě u toho bolelo. Když už jsem myslel, že do větších sraček ten chlap už nespadne, tak věřte, že umístění Bloku 99 není ve vězení, ale v pekle, kde se hlavní milý hrdina rozhodne věci řešit rozdupáváním hlav. A konec je jen smutnou třešničkou na dortu, kdy si vlastně uvědomíte, že i když vlastně může zachránit svou ženu, tak sebe ne. Když se vrátím k hlavnímu představiteli Bradleyho, Vince Vaughn, tak nemůžu říct půl slova. Naprosto jsem netušil, že jeho herecký repertoár zahrnuje i ultrabrutální vážné role a že je dokáže zvládnout. Tady vlastně hraje dvě v jedné. Musculatury taky pořádně nabral. Technicky taky nemůžu nic vytknout, i když se mi zdála zvláštní choreografie boje, ale když nad tím přemýšlím… možná je to dobře. Nevypadalo to tak filmově, protože se to snažilo přiblížit nechoreografické realitě? Možná. Každopádně jim to žeru. Pěsti doopravdy padají kam mají, kosti křupou a bolest je opravdová. Pokud máte chuť na silnější emocionální příběh se silnějším násilím, tak tohle je vončo. Není to přitažený za vlasy, na nic si to nehraje. Jen to vykládá smutný příběh o lidech, kteří si začali s tím nesprávným týpkem. 5* a.k.a 95% A top #2 překvapení roku 2017. () (méně) (více)