Režie:
Alfred HitchcockScénář:
John Michael HayesKamera:
Robert BurksHudba:
Franz WaxmanHrají:
James Stewart, Grace Kelly, Wendell Corey, Thelma Ritter, Raymond Burr, Judith Evelyn, Ross Bagdasarian, Georgine Darcy, Frank Cady, Jesslyn Fax, Rand Harper (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Fotograf J. B. Jeff Jeffries (James Stewart) je kvůli zlomené noze odkázán na kolečkové křeslo. Jeho společníkem se v dlouhých chvílích stane okno vedoucí přímo do dvora, odkud má Jeff výhled do bytů svých sousedů. Sledování osudů nájemníků z protějšího domu ho pohltí natolik, že začne podezřívat jednoho z nich z vraždy své manželky. Jeffries se spolu se svou elegantní přítelkyní (Grace Kelly) pustí do odhalování zapeklitě složitého řetězce událostí... Událostí vedoucích k senzačnímu a strhujícímu konci. (Magic Box)
(více)Recenze (690)
Grace Kelly to setsakramentsky sluší - to pro pořádek. :) Jinak výborná záležitost, ve které napětí střídá vysoké napětí, to celé v kanonádě dokonalých (a často velmi vtipných) dialogů ("trialogů") tria Stewart - Kelly - Ritter. Hitch zkrátka věděl, jak na to. ()
Po pár desiatkach rokov som sa viac-menej náhodou dostal k opätovnému zhliadnutiu tohto presláveného filmu majstra napätia. Nebol som sklamaný, ale nadšenie z minula je preč. A po včerajšom (16.7.2018) opätovnom pozretí sa môj celkový pocit v rozpore so všeobecnou mienkou ustálil na troch hviezdičkách. Námet je zaujímavý, úvodné zoznamovanie sa s prostredím rozpačité, Grace je nádherná, Thelma Ritter bezprostredná, dialógy mi pripadali toporné, James Stewart nevýrazný. Zo súčasného pohľadu je hlavným problémom vlečúci sa dej, nevierohodnosť konania s viacerými nelogickosťami a nie najlepšou dynamikou. Uvedomujem si, že ide o klasickú snímku, ktorú dobre hodnotia i mladší diváci, ale klasická snímka musí obstáť aj v skúške času. Okno do dvora v mojich očiach obstálo, iba na úrovni zaujímavého mierne nadpriemerného filmu. A to som mal Hitchcocka pred časom v Top ten. ()
Výborný komorní thriller, ve kterém hlavní hrdina, známý fotograf, kvůli zlomenině nohy nemůže vyjít ze svého bytu a pouze pozoruje sousedy oknem. Nahlíží do cizích světů a životů, které jsou neobyčejně obyčejné a zjišťuje, jaká dramata se mnohdy odehrávají za záclonami protějšího domu. Velice oceňuji Hitchcockův smysl pro detail a perfekcionismus, jelikož tento snímek jím je. Neodpustil si ani vlastní scénu jako natahovač hodin. Přes svůj požehnaný věk má toto dílo stále co říci a rozhodně stojí za to po něm sáhnout. 95% ()
Téměř geniální Hitchcockův thriller s nesmírně nápaditou vizuální stránkou měl pro mě osobně jednu velkou slabinu – nevýrazný herecký výkon v hlavní roli. Pokud pominu dost dlouhou rozjezdovou půlhodinku, všechno ostatní později v tomto filmu obvykle klapalo natolik, že dokázalo překrýt nezáživnou kreaci Jamese Stewarta, no navzdory své velké roli v příběhu a voyeristické úchylce mi po celý čas připadal Jeff jako naprosto neatraktivní morous, který mě nechával naprosto chladným a Stewart jako herec detto. Co na něm ta krásná Lisa vlastně viděla...? Přesto mám z filmu veskrze pozitivní dojem, relativně napínavý děj (byť z dnešního pohledu již hodně předvídatelný) dobře zafungoval a stylově ho provázely minimalistické záběry přes okno na dění v jiných oknách. Všechny působí jako do detailů vyladěné, stejně jako už samotná stylizace bytového komplexu (při mnoha scénách v bytě samotného Jeffa se zase odráží krásné záběry v pozorovací zrkadlovce) – apropo, být několik dnů zavřený v jedné místnosti na vozíku se sádrou v noze, asi bych pozorovací úchylce v prostředí podobně pohledného domku propadl taky a nenápadně sledoval, jak se v každém okénku skrývá a postupně odehrává malý příběh.. speciálně mě okouzlilo to "hudební okénko" s klavíristou (neskorším záběrem na ten mini orchestr v akci bych se klidně koukal mnohem déle, hudební vložka mohla být i výraznější :)). Nestává se mi to pokaždé, u Hitchcocka teprve ne, ale tentokrát mě dlouholetá filmová klasika z velké části oslovila a padla mi do noty skutečně tak, jak by jeden od klasiky očekával. 85% ()
Co ten yorkshire našel v tom záhoně a co bylo v těch kufřících? Kamera nahlížející zpovzdálí do oken a životů obyčejných lidí, ty vedlejší linky společně s nosným příběhem vraha vytváří úžasnou mozaiku a k tomu nádherná Grace Kellyová. Byl jsem okouzlen. ()
Film videný kvôli Grace Kelly, aby som prvýkrát videl, ako vyzerala na plátne skutočná princezná. Snímok zaujal, Hitchcock svojím špecifickým poňatím strachu nesklamal, James Stewart, ako jeden z jeho obľúbencov zahral výborne, a to skoro celý čas sedel na zadku. Pán režisér ukázal, že k nadpriemernému filmu stačí aj malý priesotr a pár hercov. A Grace Kelly? Tá bola jednoducho krehkou princeznou. ()
Vynechám mlhavost konce, kde nejsem si zcela jist, jestli jsem pochopil závěr dějové linie. Opomenu-li tento fakt, je film typický Hitchcock, avšak poněkud vleklé, nicméně ve stylu, v kterém jsou točeny filmy z poloviny 20. století. Také je potřeba ocenit působivý způsob, jakým byl natočen jednopokojový prostor. ()
Fantastické po všetkých stránkach. Netreba o tom viac písať, pozrite si to. ()
Naprosto fascinující zpracování nápadu, na které jsem zíral s hubou dokořán. Zvláštní atmosféra, vynikající James Stewart a neméně skvělá a také přitažlivá Grace Kelly, kterou jsem si po shlédnutí Hitchcockova majstrštyku dost oblíbil. Lehký nádech romantiky mezi hlavními postavami působí velmi příjemně. Panu Hitchcockovi vzdávám hold! 95% ()
Nejsem žádný fanatický vyznavač děl mistra Hitchcocka. Čti: nemám Hitche v TOPce, ani se po večerech nemodlím k bustě buclatého pána, ale za Okno do dvora prosím, aby byla tomuto režisérovi vytesána socha z mramoru. Hitchcock tady na ploše jediného bytu rozehrává s divákem hru na kočku a myš, kdy si bude hrát s vaším očekáváním do poslední minuty a jen tak vás nenechá vydechnout. Kde by jiný nudil už během půlhodiny, tam Sir Alfred baví skoro dvě hodiny.Pokud vás zrovna nenutí trnout hrůzou, nebo spekulovat o tom, jestli k vraždě skutečně došlo, či ne, tak vás baví vedlejšími příběhy lidí žijících v protilehlém domě, které do sebe skládá jako střípky z veliké mozaiky a to vše aniž by (mimochodem výtečná) kamera opustila byt, ve kterém ve svém kolečkovém křesle sedí přesvědčivý James Stewart. Po právu je tento kousek řazen mezi absolutní klasiku. ()
Mé první setkání s Alfrédem Hitchcockem. Dnes znám Okno do dvora skoro nazpaměť a přesto mě při každém zhlédnutí nadchne o něco víc. Poprvé mě dostala samotná myšlenka a genialita režie. Vše je točeno stále jen z fotografova pokoje, což tvoří krásně tísnivou atmosféru, kterou dokonale podtrhuje vizáž hlavního "záporáka". Na podruhé jsem se bavil u skvělých dialogů, které mají spád, mají nápad a hlavně jsou přirození a uvěřitelné a to mě pak baví poslouchat, o čem si James Stewart povídá se svými hosty. Navíc je film krásně okořeněn i jinými "okeními" příběhy. Okno do dvora je klasika nad klasiky, naprostý filmový základ a hlavně je to dílo, které budu tahat z kupy dvdček ještě mnohokrát. ()
Filmová klasika od mistra Hitchcocka. Stačí jeden byt, dalekohled, herecké obsazení a máte kultovní snímek. Samozřejmě kdyby snímek režíroval někdo jiný tak by Okno do dvora brzo skončilo v propadlišti dějin. ()
„Zadné okno,” určite tam nie je iba jedno, ale oveľa viac okien sa v bytovom bloku nachádza, no najmä v tomto konkrétnom sa budú diať tie najčudnejšie veci, ktoré si zrejme všimol len profesionálny fotograf L. B. "Jeff" Jefferies, zrovna upútaný na vozíku, lebo si pred siedmimi týždňami zlomil (ľavú) nohu, keď bol tak zapálený do fotenia, že práve vtedy stál nie na úplne najvhodnejšom mieste automobilových pretekov. Odteraz sedí doma, pričom ho jednak navštevuje ošetrovateľka Stella, alebo za ním taktiež chodí i atraktívna priateľka Lisa Carol Fremont, a niekde medzitým si »hluché chvíľky« vypĺňa (neustálym) pozorovaním svojich susedov, ktorí bývajú hneď oproti jeho kvartýru. Totižto, ak sa im chce trebárs pozrieť priamo do obývačiek, čo tam vlastne všetci stvárajú, tak výbornými pomocníkmi bezpochyby sú ďalekohľad s teleobjektívom, ktorými si v podstate dokáže krásne priblížiť to, čo akurát potrebuje. Najviac si asi vychutnáva « špehovanie » pôvabnej blondínky, slečny Torso, akási tanečnica, či baletka, ktorá sa pred ním dokonalo ohýba v tých najideálnejších polohách od výmyslu sveta. A asi poschodie nad ňou býva starší, manželský pár, večne spiaci na balkóne, zároveň i vypúšťajúci svojho malého psíka v košíku, ktorého skrátka pomocou špagátu spustia rovno dolu, aby sa vyvenčil sám. Napríklad na prízemí máme zase slečnu »osamelú« , ktorá je nešťastná z vlastnej existencie... Vskutku, naozaj dosť široká paleta ľudských charakterov, ktorých som ani zďaleka nevymenoval všetkých. No ešte spomeniem jedného, ktorý v Jeffových očiach vzbudí najväčšie podozrenie, pretože je presvedčený o tom, že tento človek sa naprosto rafinovaným spôsobom zbavil svojej invalidnej ženy... ? Síce mu zo začiatku vôbec nikto neverí, ba ani detektív Doyle, ktorý má isté pochybnosti, ale postupne sa miska váh otočí na tú druhú stranu, kde dokonca zapája do akcie i frajerku so sestrou, a odvtedy to začína byť poriadne zaujímavé, a pritom sa ani nepohnem z Jefferiesovho vigvamu ! / Zdá sa mi, že sa na "Rear Window" už podpísal zub času, ale i napriek tomu je stále extra atraktívnym, keďže si vystačilo s ozaj minimom priestoru, divák neostal o nič ochudobneným, lebo protagonista nás dostatočne zamestnával svojimi poznatkami. Jimmy Stewart je po celý čas odkázaný iba na kolieskové kreslo, čo je inak pre neho obzvlášť atypické, no súčasne i nadčasové, ako sa famózne zhostil tejto postavy, až rozum ostáva niekedy stáť. Ak má poprípade režisér s kameramanom dostatok tvorivých skúseností, tak dokážu spoločnými silami navodiť thrillerovú atmosféru, ktorá síce asi nie je najprecíznejšia, na akú sme bývali u Hitchocka/Burksa zvyknutí, no nenudí. Finále bolo dlho očakávané, kedy som si konečne prišiel na chuť, ale aj dianie predtým, nebolo na zahodenie, najmä keď sa ho zúčastňovala Grace Kelly. „Zadné okno” asi skôr nepovažujem za výnimočný film, no nemôžem absolútne poprieť, že má čosi do seba ! ()
No, docela zklamání. Čekal jsem napínavý thriller a film je spíše plný dialogů a napětí tu je pomálu. Opravdu jsem čekal více. Novější "Disturbia" mi přišla zajímavější. ()
Grace Kelly je krásná žena a James Stewart můj oblíbený herec, já však nemohu pustit z hlavy nepřerušovaný nájezd kamerou na dům, ve kterém je v každém bytě jiná scéna. Režisérsky to je prostě něco geniálního! ()
Abych pravdu řekla, čekala jsem něco trochu jiného, spíš ve stylu Psycha nebo Ptáků. Tady té hrůzy ani strachu moc nebylo, v první polovině filmu se vlastně skoro nic neděje. Pak jsem si začala vychutnávat špičkování hlavních hrdinů, taky eleganci Grace Kelly, a přestalo mi to vadit. Ke konci jsem se dočkala i toho "pravého Hitchcocka", takže spokojeně dávám 4 hvězdy. ()
Ještě dvacet minut před koncem filmu jsem si byl téměř stoprocentně jistý, že mé hodnocení budou jasné 4*, jenže pak se všechno změnilo. Okno do dvora se stejně jako Hitchcockův předešlý Provaz odehrává na dosti omezených natáčecích prostorách, avšak o to více je tento snímek poutavější a originálnější. Nápad s pozorováním všedních dění v životech okolních sousedů nebyl vůbec špatný, a když se do toho zaplete ještě stará známá vražda, tak je to film k pokukání. Herecké obsazení bylo sympatické, kamera úžasná a výprava taktéž. Zkrátka thrillerová klasika od režisérského mistra, která je plná napětí i po dlouhých dekádách. ()
Kdo dokáže natočit geniální film za pomoci jedniného místa, bez kapky krve a ještě vás mezi nervydrásajícími scénami rozesmát? Hitchcock. ()
Díky Projektu 100 a možnosti zajít na Rear Window do kina. Právě jsem se vrátil ze Světozoru s parádním zážitkem. Film jsem viděl už kdysi, snad když mi bylo deset, vnímal jsem jenom dramatickou dějovou linku a unikaly mi všechny ty rozkošné detaily kolem: brilantní dialogy, přísun verbálních gagů, okouzlující milostnou linii, Stewartovo chlapáctví a eleganci Grace, výborně zrežírovaný a skvěle na kameru zachycený příběh jednoho pokoje, dusné léto za oknem a fotografova bezbřehá nuda. Snad jen úvodní expozice nemusela být tolik dlouhá, ale zase to vyvážil slovní humor a závěrečné napětí. A tím končím, protože jak kdosi na ČSFD napsal u jiného Hitchcockova filmu: cokoli o Hitchovi napíšete, napsal už někdo jiný dřív - a pravděpodobně lépe. A této poučky se chci držet. ()
Typický Hitchcockovský rukopis je zreteľne čitateľný aj v tomto filme, napriek tomu, že je od predchádzajúcich odlišný. Je v podstate statický, odohráva sa v jednom byte (dvore) a dej neposúva ani tak obraz ako skôr konverzácie. Je to vlastne taká Hitchcockovská konverzačka, ale rozhodne taká, ktorú sa oplatí vidieť a to nielen kvôli prekrásnej Grace Kelly. Videné v rámci Season Challenge Tour. ()
Reklama