Režie:
Roland JofféScénář:
Robert BoltKamera:
Chris MengesHudba:
Ennio MorriconeHrají:
Robert De Niro, Jeremy Irons, Ray McAnally, Aidan Quinn, Cherie Lunghi, Ronald Pickup, Liam Neeson, Álvaro Guerrero, Chuck Low, Fred Melamed, Sigifredo Ismare (více)Obsahy(1)
Silné a velmi vzrušující drama, ve kterém hrají hlavní role nositelé Oscarů Robert De Niro (Lovec jelenů, Zuřící býk) a Jeremy Irons (Zvrat štěstěny, Příliš dokonalá podoba, Kafka). V hlubině amazonských pralesů se v 18. století usiluje bývalý obchodník vzdělávat zaostalé indiány. Když je život domorodých obyvatel ohrožen, musí se však obrátit k meči a zapomenout na modlitby... (Rangelone Film)
(více)Recenze (599)
Podobně jako minulý týden u Rozhněvaného muže si u mě Joffé trochu pokazil dojmy v závěru, kde začíná krapet citově vydírat, takže mi hodnocení spadlo na 4,5*, ale nakonec jsem se stejně rozhodl zaokrouhlit nahoru, protože jinak tomu snad ani nemám co vytknout. Fascinující atmosféru i to pomalé poetické dobrodružné ladění to má jak od Herzoga, pak tu taky jsou chytře vedené a zajímavé postavy, spousta solidně natočených scén, spousta skvěle se sem hodící hudby od Morriconeho a i samotný děj je vedený hodně dobře a navíc má opravdu dost do sebe. Nejvíc mě ale stejně dostala myšlenka celého filmu, která mi do jisté míry přijde aktuální i dnes. Já z církve mám dost podobný pocit, jako by jejím účelem ani nebylo podporování víry v Boha, ale spíš to, že Boha mají jako takovou "oběť" pro lacinou obhajobu vlastních hříchů nebo propagaci všeho možného, co třeba ani do církve nepatří. Přitom víra (vlastně je jedno v co či koho) je stav mysli a srdce, kdy pevně věříte, že to vše tak je a snažíte se podle toho žít. A nejednou jsem se přesvědčil, že nejvíc "věřící" lidé jsou ti, kteří jsou třeba skálopevně přesvědčení ateisté, ale zároveň se snaží žít dobře vůči sobě i ostatním a jsou také mnohdy upřímnější, vřelejší, hodnější a upřímnější, než ti, co chodí každou neděli poctivě do kostela, modlí se jak o život a venku pak všechny pomlouvají a při odjezdu z kostela tak spěchají, že málem srazí přecházejícího chodce na přechodu. Přitom stěžejní pro Boha podle mě je, když už tu máme to téma víry v něj, o to, jaký každý jednotlivý člověk je, nehledě na vyznání. Tady to je taky tak - Gabriel měl víru určitě pravou a Mendoza se k ní musel nějak dostat, aby se změnil a uvědomil si své hříchy, ale o obou se dá říct to, že byli spíš dobří lidé než špatní a to je zde taky stěžejní. Zatímco církev zde jedná podle toho, jak se jí to hodí a co si myslí, že je nejlepší a přitom tihle údajní "zástupci Boha" mají povahu mnohem horší (včetně toho krutého kolonizování míst domorodců - i to je další vrstva tohohle filmu, pro mnoho diváků asi ta nejvýraznější), než třeba právě Mendoza, který byl vždycky agresivní a dokonce zavraždil svého bratra. Ono je to vlastně dost promyšlené po všech stránkách, když tak nad tím teď přemýšlím, až jsem z toho sám překvapený, protože takhle od pohledu se to vůbec nezdá. Naprosto mě to uchvátilo. Slabých 5* ()
Divokou přírodou, omotán tlustým lanem, vleče muž obrovské závaží ne však tíživější, než je jeho svědomí ze zabití bratra, padá, jeho břímě ho strhává, ale on znovu vstává a postupuje dál v cestě pokání až do místa, kam je pozván a kde je mu odpouštěno - i těmi, které lovil. Po boku kněze buduje misii, která pralesní neznabohy napřed "polidští", dá jim Boha, víru, řád, aby pak někdo jiný přišel a opět ve jménu Boha - protože On má svoje záměry - jim to vzal. V té chvíli se jejich cesty a způsoby, jak se bránit, rozcházejí a i když jsem v tomto případě byla na straně Mendozova (De Niro) přístupu, jednání otce Gabriela (Irons) mi nebylo nepochopitelné a nepohrdala jsem jím. Tenhle úchvatný film navozuje spoustu otázek ("nebylo by těm divochům líp, kdyby nás nikdy nepotkali?") i odpovídá (bylo!), často je ale odpověď na divákovi a jeho vlastním srdci, a já nemůžu než tuto "misi" s výtečnými herci, opulentní kamerou a Morriconeho jímavou hudbou všem, kteří nevidí jen černobíle a nevadí jim, že myslet někdy trochu bolí, doporučit. ()
Oscar 1 : Kamera + 6 nominací: Nejlepší film, Režie, Výprava, Kostýmy, Střih, Hudba. Zlatá Palma . . . . . . . MISIE , vždycky mně srašně naštve ten komunisty upravený název. ()
Kdyby za nic jiného, tak za scénu pokání De Nira, táhnoucího síť plnou zbroje napříč džunglí, musím dát plný počet bodů. ()
"With an orchestra, the Jesuits could have subdued the entire continent." - musím oponovat - s takovými melodiemi, jaké složil mistr Morricone, není žádného orchestu zapotřebí. Mrazí už "jenom" z flétnové melodie. Když dostane slovo navíc sbor a perkuse, vzniká něco neskutečně krásného a monumentálního. Ve spojení s nádherně natočenou Brazilskou přírodou (nedotčené pralesy a hlavně monumentální Iguaçu) a slibným hereckým obsazením už chybí zdánlivě jenom kousek k dokonalému filmu. JENŽE - z příběhu se vyklubala na můj vkus tak trochu moc křesťanská agitka, takže nemůžu zcela sdílet zdejší nadšení. Sám o sobě by byl film na silnější 3*, ale za ty nádherné obrázky a hlavně za Ennia musím tu hvězdičku přidat. ()
Církev není víra. A když už jsem tak religiózně začal, budu tak i pokračovat. Ennio Morricone je bůh, Roland Joffé je velký a Robert DeNiro je jeho prorok. Mise je skoro jako barokní katedrála, majestátní dílo hodné úcty a obdivu. Věčné jako všechny skutečné, hluboké věci. ()
Od prvních okamžiků můj zrak upoutaly nádherné záběry jihoamerické přírody zachycené kamerou Chrise Mengese, která společně s hypnotizující hudbou Ennia Morriconeho „maluje“ celý film. Roland Joffé ve vyprávění nijak nespěchá, dává nám čas pro vžití do doby a situace, ale ani chvilku nenudí. Mise je víc než jenom filmem o krutém podmaňování Jižní Ameriky, je to prosba o odpuštění, sama si vědoma, že přichází pozdě. 95% Zajímavé komentáře: kleopatra, Aidan, sportovec, Loom777, packa ()
V dnešní digitální filmografii, působí tyhle poctivý a výpravný filmy jako rajská hudba sami o sobě, ale tady je to násobeno velmi silným příběhem, který je ukázan poměrně brutálním způsobem, ať už úvodní scénou nebo záverečnou. A ještě teď mě zní v uší geinální hudba mistra Ennia, pokolikátý už ? ()
Diametrální odlišnost obou polovin tříští v konečném efektu celkový výsledek na ještě menší kousíčky. Ta první je dokonalá. Naprosto uchvacující zachycení proměny jednoho člověka pod vlivem tíhy vlastního svědomí a křesťanské nauky, které je navíc podpořeno mistrným hereckým výkonem „seňora“ Roberta de Nira, bere dech. Zvláště při započtení výtečného kontrastu mezi domorodými indiány a evropskými osadníky. Jenomže druhá polovina radikálně změní úhel pohledu. Politický souboj koloniálních mocností na území Jižní Ameriky, Španělska a Portugalska, mezi něž se samozřejmě dere i samotná římskokatolická církev, jde úplně proti proudu předchozího vyprávění a celé to začne ztrácet na výmluvnosti, spádu a vlastně to začne být nepříjemná nuda. Vše navíc začne směřovat k nepřekvapivé závěrečné bitvě, která i přesto, že má „něco do sebe“, nedokáže popřít vlastní samoúčelnost. Bohužel, i nádherných obrázků jihoamerické džungle hraničících s kýčem, se zde taktéž nedostává, což částečně vynahrazuje působivá Morriconeho hudba. Jenomže zavřít oči a poslouchat? Vzhledem k první polovině je mi mého hodnocení i líto, ale s přihlédnutím k té druhé s tím nemůžu bohužel nic dělat. ()
Vše, co mělo být řečeno, již řekli či napsali jiní. Já jen dodám, že jde o jeden z TOP filmů všech dob s úžasným příběhem a skvělými herci. Nutno vidět! ()
║Rozpočet $24,5milióna║Tržby USA $17,218,023║Tržby Celosvetovo $17,700,000║ Škoda že 3/4 filmu sa dohromady nič nedeje a troška sa to rozkýcha až záverom, réžia Rolanda Joffe je strašne statická bez nadhľadu, bez kúska invencie, zručnosti, sú tam zbytočne dlhé zábery bez dialógov, bez deja, herci nevyužitý, jedine čo vo filme za niečo stojí je hudba(Ennio Morricone), takže film nie je nič viac než zbytočná nudná suchopárnosť. /40%/ ()
De Niro a Irons předvádějí úžasnou hereckou extratřídu při krásné Morriconeho hudbě. Ta je opravdu skvostná (a po letech musím říct, že její živá varianta, v rámci koncertní šňůry mistra, je ještě působivější). Režii Rolanda Joffého se v jeho mistrovském kousku nedá nic vytknout a působivá kamera předkládá pohledy na skutečnou přírodu. Pohled na náboženství, který si celou dobu okatě říká o svojí nadčasovost, ale daří se mu to. Škoda, že jde o tolik zapomenuté dílo... ()
Scénář: Robert Bolt .. Neztotožňuji se s žádným náboženstvím. Když k tomu připočtu církevní lži, postoje a kruté, nespravedlivé chyby, je mi z něj na nic. Film Mission poukazuje na jednu z jejich temných stránek minulosti ve dvou liniích příběhu, které do sebe přesně zapadají. Nejprve poukáže na zakládání misií a (ne)násilné konvertování domorodců na náboženskou víru. Jenže politikaření míchá karty a otáčí vítr, tak že nakonec dojde k vyhnání a masakru věřících. V druhé příběhové linii sledujeme osud muže, který pod tíhou hříchů najde očistu ve víře, ale později odhaluje hlubokou špínu, krytou lží a postaví se na stranu těch, které dříve lovil a později vedl v boji – duchovním i válečném. A jen duše takový lidí budou žít navždy – ve vzpomínkách živých. Výpravný příběh dal zajímavé role, ve kterých excelují Robert De Niro a Jeremy Irons. Snímek se nese v duchu panenské atmosféry, ozdobený překrásnou kamerou a výtečnou Morriconeho hudbou. 75%. ()
Ano De Niro je výborný (to zase tak nepřekvapí) i Irons celkem ujde. Jestli byl ale tento film pro mě zážitkem, pak za to může překrásná kamera ve spojení s asi nejlepší hudbou legendy filmové hudby Ennia Morriconeho. ()
Nezapomenutelná výprava za pokáním do jihoamerických deštných pralesů, která se velmi záhy změní v názorový střet politiky, víry a svobody. Shrněme si základní body Misie. Ve filmografii Roberta de Nira není možné naleznout mnoho lepších hereckých výkonů, navíc životní role pro Jeremy Ironse a zdatně jim sekundují i ostatní herci. To co zde dokáží v první polovině a v samotném závěru tito dva jmenovaní uhrát téměř beze slov jen za pomoci pohledů... To je naprosto nepopsatelné. Inteligentní scénář na motivy skutečných událostí nepodceňující diváka a navíc příjemně duchovní rozměr, který je zachován aniž by se film uchyloval k nějaké náboženské agitce. Mnoho silných scén. Kupříkladu proslavené momenty tíhy Mendozova břemene či pochod Ironse v čele neozbrojených indiánů. Skvostná výprava, Oscarem oceněná kamera zachycující nádherné lokace a to vše zastřešuje dokonalá hudební kompozice génia Ennia Morriconeho. Jediný zápor Misie nastává v režii bojových scén, které jsou natočeny dosti bez šťávy. Ovšem naštěstí jich je minimum a až v závěru. Výsledek? Jeden z nejlepších snímků (nejen) osmdesátých let minulého století. ()
Smutný film. Zase jeden z těch kde jsem nenáviděl Evropany a chtěl jsem být Indián. Hezká hudba a dobrý Robert De Niro s Jeremy Ironsem. ()
První část skvělá (člověk hned dostane chuť zopáknout si Fitzcarralda nebo Aguirreho), ale pak už viz Dan9K, hudby stranou. (třiapůl i s rizikem, že doma dostanu na zadek) ()
Retro /// A TAK SE STALO, ŽE KMEN GUARANI BYL NAKONEC PŘIVEDEN K VĚČNÉMU BOŽÍMU MILOSRDENSTVÍ A K CHVILKOVÉMU MILOSRDENSTVÍ ČLOVĚKA....... /// Jak pořád říkám: (některý) ,,filmy stárnou“. A nic na tom nezmění ani fantastický prostředí ,,zahrady ráje“. Jezuité jsou tu ,,ti dobří“ a Bůh má rozhodnout, jestli z indiánů budou otroci. Hovno Bůh.... Zajímavej historickej film o skutečných věcech s perfektními rolemi pro J. Ironse a R. de Nira. A jednou pro vždy: RÁJ NA ZEMI – Vaše Svatosti, jedině bez asistence církve! /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Mám rád filmy podle reálných historických událostí. 2.) Zajímá mě, jak církev v 18tém století bojovala proti přemnožení planety. 3.) Thx za titule ,,freedom75“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE * NAPĚTÍ * ()
rozpočet : ? tžby americke : $17,218,023 ()
Když se v poutavém příběhu nešťastného osudu z nedobré doby sejdou úžasně hrající De Niro s Ironsem, kamera zabírá dokonalé scenérie a do toho zní titán Morricone, stačí jen krůček, aby vznikl jedinečný film. Vyznění totiž není tak jednoznačné, jak se může na první pohled zdát a vícevrstevnatý příběh nechává otevřené mnohé názorové otázky. ()
Reklama