Režie:
Ota KovalScénář:
Ota HofmanKamera:
Andrej BarlaHudba:
Luboš SlukaHrají:
Pavel Hachle, Žaneta Fuchsová, Winfried Glatzeder, Vlastimil Hašek, Jana Andrsová-Večtomová, Bohumil Vávra, Alena Kreuzmannová, Veronika Týblová (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V českém filmu pro malé diváky se díky dětské představivosti prolíná realita s pohádkovou fantazií. Začíná v okamžiku, kdy se rodina správce zámku Krále stěhuje na nové působiště. Tatínek, maminka i jejich dvě děti, Radek a pětiletá Terezka, a nakonec kočka Líza. Fantazie obou dětí mění krajinu, kterou projíždějí, v pohádkovou zemi a když nákladní auto uvázne ve sněhové závěji, přijede kouzelný dědeček na saních tažených koňmi a odveze je do zámku, kde se setkají s tajemným černým jezdcem na černém koni. Později zjistí, že je to zámecký restaurátor Albert, který nemá rád kočky. Když se Líze narodí pět koťátek, zjistí děti, že je Albert odvezl ze zámku a vydají se po jeho stopách. V poslední chvíli se jim podaří kočičí rodinku zachránit, ale v noci se pak Radek, potají sledován Terezkou, vydá do kouzelné země za zrcadlem, aby tu získal živou vodu, která by zachránila život utopené Líze... V ateliéru č. 6 na Barrandově vytvořil architekt Vladimír Labský multifunkční dekoraci, která byla po úpravách využita rovněž při natáčení filmů Panna a netvor, Tajemství Ocelového města a Deváté srdce. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (79)
Jako dítě jsem film milovala, ale po zhlédnutí v dospělosti musím uznat, že je to celkem bizár. Jsem nucena trošku poupravit hodnocení a dát “jen” 3 hvězdy. ()
Velmi zajímavá a na naše poměry velmi netradiční pohádka. Jako dítě jsem ji nechápal a nenáviděl, někdy děsila a jindy byla děsivě nudná. Dnes se na věci dívám trochu jinak a vidím na Kočičím Princi víc kladů. Jenže i tak je tento film, beru-li ho jako celek, jen kdesi nad průměrem a spousta věcí (hlavně podivně skokovité vyprávění) by se dala udělat líp. A některé jiné pohádky to také líp dělají:) Bez výhrad skvělá je místy až symfonická hudba Luboše Sluky. 60% ()
Nudná pohádka, která míchá hodně pohádek v nezajímavý mix. Jedna z mála českých pohádek, které se nebojím dát hodně nízké hodnocení. ()
U nás dost časté téma prolínání "světa lidí" a "světa pohádek/fantazie" (také např. Saxana, Arabela, ostatně nejen u nás. I takový Nekonečný příběh a co já nevzdělanec vím o Harry Potrojc tak totéž v bleděmodrém je vlastně i tam). Popravdě nechápu tu obrovskou averzi ve většině komentářů. Ano, stejný námět by se určitě dal natočit lépe, zejména první polovina je natahovaná a lidé se v ní chovají trochu divně, několik scén by se mohlo vypustit nebo přepsat, ale jinak je to dle mého dost solidní dětský film a druhá polovina odehrávající se v říši pohádek je výborná (Pomeranč. Chleba nemáme. Zmizel hezky atd.). Navíc tenkrát ještě uměly děti hrát naprosto přirozeně (nebo je k tomu režiséři uměli vést) a třeba Tereza Brodská v roli myší princezny je velmi přesvědčivá (a většinu dobrodruhů by asi oblafla spolehlivě). Tak 70 %, ale trochu přidám. ()
Další pohádka mého dětství a i bez monstroznich trikovych efektů, se dá vytvořit nádherný pohádkový příběh plný dobrodružství :-) ()
Ota Koval a moderní poetická pohádka vytvořená v rámci koprodukce v tvůrčí skupině Oty Hofmana. Z dětských rolí vyniká naprosto skvělá Žaneta Fuchsová (ještě hodně malinká, ale o to zábavnější) a Tereza Brodská (vedle Žanety už slečna, budoucí klasická princezna). Není to reprízami prověřená jistota, ale o to milejší setkání s fantazií. ()
Nějaké kvality to má, ale já jsem tyhle výlety ze současnosti do pohádky nikdy moc nemusel (první Arabela budiž výjimkou). Strašidelná stránka moc nefunguje, tudíž zamrzí absence jakéhokoli pokusu o humor či nadhled. 40%. ()
Co si pamatuju? Hodně ponurou atmosféru, a to si troufám tvrdit není na pohádku tak úplně dobrá vizitka. Coby dětský divák jsem se jí spíš obloukem vyhýbal. Díky našim západním sousedům velmi solidní výprava.. ()
Dětská fantazie nezná hranice, rozhodně ne ty mezi světem opravdovým a pohádkovým. Stařenka na rozcestí je pak logicky kouzelná a za pomeranč, když nemáme chleba, nám dá čarovnou bylinu. Co je tady kromě představivosti hezky ukázané je sourozenecký vztah a svým způsobem vztahy mezi muži a ženami a vztahy obecně. Terezka má brášku Radka na krátké oprati (řebříček schovej, ale pečlivě, šupinu si nechám, ta se mi líbí, beztak bys ji ztratil, Radku, usměj se na mě, já se bojím). Na druhou stranu to, že je jiná ženská potvora, prokoukne na první pohled, zatímco Radek se nechá bezelstně oblbovat. Těžko se mi to hodnotí. Jako dítě jsem tuhle pohádku nesnášela, dnes, coby dospělá, jsem se u ní bavila. U některých šprochů hlavních představitelů mám dojem, že ani nebyly ve scénáři, ale byly spontánními prohozy hlavních představitelů: "V pohádce si s nikým nepopovídáš. Ale zmizel hezky." Obě děti v hlavních rolích hrály výborně, žádné afektované pitvoření, tehdy ještě režiséři uměli děti vést. Tereza Brodská tu ve svých deseti letech už podává zcela profi výkon femme fatale, což se jí třeba v básnících, kde hrála lékárnici a jednu z partnerek Štěpána Šafránka už zdaleka tak přesvědčivě nepovedlo. Přes to, protože ta dětská averze je stále živá, hodnotím jenom jako lehce nadprůměrné, svět pohádky a reality mají ve svém prolínání daleko vyvedenější reprezentanty. Na druhou stranu, Alenka s celým krajem divů by se od záchranné výpravy za živou vodou pro kočku Lízu mohla učit. ()
Pokud máte dost fantazie a ještě více halucinogenů, tak jde natočit všechno… :-) ()
Moje oblíbená pohádka z dětských let, kterou jsem strašně prožíval. Pro děti to bylo hodně napínavé a místy i dost strašidelné. ()
Fantaskní podívaná.. o detech detskym pohledem. Ota Koval byl zajimavy autor a udelal mnoho pro deti v ere Normalizace, i kdyz clen proudu, zaslouzil by si dnes vetsi pozornost.! ()
V dětství se mi to moc nelíbilo, přišlo mi to depresivní a na pohádku hodně atypické (což platí ještě víc pro další Kovalův film Kaňka do pohádky), a když jsem si to teď po letech připomněl, tak jsem si ten původní dojem jen potvrdil (nejbizarnější scéna nastává v 41. minutě, kdy Radek s Terezkou přijíždí na koni na jakousi savanu plnou žiraf, slonů, plameňáků, kaktusů, apod., a kde si hrají nahé malé děti s velkými bílými koulemi a mezi nimi chodí páv, želva, tele, tygří mládě, papoušci, apod. - asi to mělo představovat biblický ráj, ale spíš mi to přišlo jak nějaký kýčovitý pedofilní sen). Líbí se mi na tom, že celý film lze interpretovat jako dětskou fantazii, a malá Žaneta Fuchsová je roztomilá stejně jako malá Terezka Brodská, ale ty mrtvé kočky tam jsou na mě moc a celkově je to takové nepříjemně hororové a dějově slabé, o žalostné úrovni speciálních efektů nemluvě (směšná loutková chobotnice apod.) Btw. tím, jak se oba filmoví sourozenci vydají do říše pohádek, kde vidí Karkulku, Sněhurku s trpaslíky apod., mi to nápadně připomnělo seriálovou Arabelu, která ale vznikla až od 2 roky později, film se seriálem navíc spojuje i herecký výskyt Veroniky Týblové a Jany Andresíkové. ()
Náročné umění pro malé děti. Přitom "řemeslně umělecky" to není příliš nadprůměrné (až na skvělé dětské herce, hlavní i vedlejší). Je to tak jiné než všechny dětské filmy. To, co dělá tento film tak podivuhodným, tak kouzelným, je nálada, v které se nese, spolu s hudbou a obrazy. A myšlenková, symbolistní i emoční náročnost, na jakou dětský divák není zvyklý a přece v dokonale "prodětském" balení. V dětství mě tato podivná ne-pohádka fascinovala, trochu jsem se v ní ztrácel. Navíc si pamatuji tu opakovanou bezútěšnost - pro mých šest let všechny ty situace vypadaly tak beznadějně, ztraceně, nedalo se tu jako jinde samozřejmě počítat s dobrým koncem. Ale celkově jsem byl - okouzlen. Teď jsem to zhlédl po mnoha a mnoha letech - a opět jsem fascinován a okouzlen. Dvě malé děti z tohoto světa, v němž jsou vražděny kočky, na cestě za živou vodou, kterážto cesta si v ničem nezadá s příběhy mytických héróů. Statečný bratříček a moudrá sestřička, pro něž je pohádka samozřejmou skutečností - a tak zachraňují svou kočku s koťaty, zlého Alberta i celý svět. (Jen musím podotknout, že černá slušela Albertovi lépe - co naplat, nejsem už dítě.) Ačkoli: zachraňují? Po pádu lahvičky s živou vodou... je závěrečná scéna skutečná? Tady je prostě i ten šťastný konec zpochybněn. Škoda, že nebylo kvalitněji řešeno herecké ztvárnění dospělých postav. Kromě démonického Alberta a krásné maminky to za mnoho nestálo. I když... možná je tady ten ochotnický statismus dospělých příhodnější než nějaké mistrovské přehrávání. Na okraj: Ve škole nevisí na zdi portrét presidenta, nýbrž Leoše Janáčka. ()
Dobrodružná pohádka, která je solidně psycho, ale když už by měla překročit mez, vyměkne. Pro malé děti to moc není, protože to není příliš líbivá pohádka a se svojí specifickou psycho atmosférou si malé diváky nezíská. Dospělí ji taky zrovna neocení, protože pohádky bývají přímočaré, tahle navíc disponuje prolínáním reality s pohádkovou fantazií, která může činit potíže. Zpracování je solidní, dětští herci se snaží a bylo zajímavé vnímat ten svět viděním dětské fantazie, a proto každé objevení dospělé postavy v příběhu působilo mírně rušivě. Zkrátka pro děti depresivní. Ota Koval předvedl divákům nápaditý a poměrně vyzrálý fantazijní svět, který si k divákovi razí cestu postupně. 60% ()
S politováním musím říci, že mi tahle umělecká strašidelná pohádka příliš nesedla. Oplývá pěknými scenériemi, kostýmy, hudbou (až na jeden příšerný psychedelický motiv), ale jinak mě u ní provázely dost podivné pocity a příběh o vzkříšení mrtvého kocoura cestou do říše pohádek mě nebavil a za srdce nevzal. Nesedlo mi rovněž po celý film koukat na nehezkou holčičku ostříhanou na chlapečka. Rozumím nápadu ze strany dramaturgů na Barrandově natočit ve stejných dekoracích hned několik filmů po sobě, když už šlo o tak drahou výpravu, ale takový Juraj Herz byl ve stejný rok s Pannou a netvorem někde zcela jinde. 40% ()
Zajímavá kombinace pohádky a reality s hodně divnou, většinou ponurou atmosférou a s nijak extra dobrým koncem. ()
Když jsem byl malý, tak mě tenhle film děsil. Ocenil jsem ho někdy ve čtrnácti, kdy se mi jeho sychravost a snivost docela vryla pod kůži. Dnes jsem ho z nostalgie viděl znovu, ale kupodivu mě nezklamal. Je to místy takřka surrealistické, ovšem pohádkově. Zároveň tomu ale nepochybně něco chybí. Ota Koval rozhodně nebyl nijak světoborný režisér a tahle pohádka nepohádka je ještě tím nejlepším, co jsme od něj kdy mohli vidět. To je nepochybně dáno skvělým snivým scénářem Oty Hofmana také koprodukcí s východními Němci, díky níž má "Princ" velmi slušnou výpravu. Režie sama je ovšem vysloveně pitomá. Sice je precizní, což se v našich podmínkách zase tak často nevidí, ale je zároveň naprosto nevynalézavá, bez fantasie a působící dojmem, že režisér zpravidla zvolil nejjednodušší možné řešení. Podobně neadekvátní je i romanticky uslzelá doprovodná hudba, která se sice možná hodí ke "keřotnkové" trilogii, ale v pohádkovém filmu vyznívá naprosto neadekvátně. Rozhodně ovšem celkově jde o zajímavý filmový počin, který si IMHO zaslouží víc než těch 56%... Ještě poznámka k lokacím. Točilo se mj. v Prachovských skalách a na nedalekém zámku Hrubá skála. Mihne se tam ovšem také hrad Valdštejn, stáj Trojského zámku, rytířský sál v Telči atp. Zámek hned v úvodu neznám, ale rozhodně je někde v Německu. Při natáčení byly také využity rekvizity a stavby vytvořené pro Herzovu Pannu a netvora. Celkový dojem: 70% ()
Hodně rozporuplné, spíš než pohádka to funguje jako docela depresivní film, protože atmosféra je ponurá. Chvílemi až děsivá a do toho 2 děti, které jedou na koni pro živou vodu a cestou potkávají různé pohádkové bytosti. No těžko se to hodnotí. Pro mě je to tak na 3 hvězdičky, ale moc uchvácen nejsem. ()
Žaneta Fuchsová a mladičká Tereza Brodská v podivné pohádce, v níž se realita prolíná se snem a je potřeba zachránit kočičky před utopením. Děti se musejí stěhovat s tatínkem - kastelánem na nový hrad, kde bude působit. Cestou ale potkávají samé pohádkové postavy, i když jim rodiče nevěří. Navíc na hradě se nachází podivný muž, který jim chce utopit koťátka. A tak se musejí obě děti vydat do pohádky, aby kotě zachránili. Nepohádkově vedený film doplácí na někdy skoro meditativní záběry a dusnou atmosféru bez špetky vtipu, působí spíše depresivně. --------------- DVD recenze: Netradiční českou pohádku natočil Ota Koval s dětskými herci Pavlem Hachlem, Žanetou Fuchsovou a v roli princezny Terezou Brodskou – však byl také natočen v roce 1978. Příběh je netradiční tím, že se v něm prolíná reálný svět s fantazií. Děti se musejí s rodiči stěhovat na zámek, kde otec bude pracovat jako kastelán. Cestou však nejspíše jejich fantazie dokáže vyčarovat kouzelné dědečka, zvláštní krajinu a na zámku je přivítá černý rytíř na koni. Jde o místního restaurátora památek, kterému je proti srsti, že si děti přivezly kočku, navíc březí. Když kočka porodí, pokusí se restaurátor koťátka zabít, ale obě děti ho pronásledují až do pohádkové říše, kde se jim nakonec podaří zvířátka zachránit. Obrazově a výtvarně jde o zajímavě řešený projekt, který však má paradoxně jednu možnou slabinu – že se děti budou buď bát, nebo pohádku vůbec nepochopí. Ale na druhou stranu, pokud vaše dítě zvládne všechny díly Harry Pottera, tak tohle bude brnkačka. DVD pro děti načne hned po vsunutí do přehrávače razantní a hodně hlasitý protipirátský klip, jehož se děti nejspíše leknou. Když se tedy děti dozvědí, že disk nemají kopírovat, mohou si pustit film ve formátu 1,33:1 (4:3), se zvukem českým v Dolby Digital 2.0 a s českými titulky pro neslyšící. Obraz ale tedy mezi námi nic moc, je hodně přejasněný. Bonusy pak nabízejí tradiční sestavu, na jakou jsme od Bontonu zvyklí. Fotogalerii (všechny fotky jsou z filmu, žádná z natáčení), stručné filmografie a tři rozhovory. Ty mají stálou délku od tří do pěti minut. Nejkratší dobu kupodivu mluví asistent režiséra Karel Smyczek, pro něhož šlo o režisérskou lekci, protože Ota Koval film režíroval již na vozíku. Hlavní dětský herec Pavel Hachle trochu vyrostl a vzpomíná, jak se dostal k tomuto filmu. A Jana Andrsová-Večtomová vzpomíná stejně tak a připomene, že původně je tanečnicí. Všechny rozhovory obsahují české titulky. ()
Reklama