Režie:
Marc BrummundKamera:
Judith KaufmannHudba:
Anne NikitinHrají:
Louis Hofmann, Alexander Held, Stephan Grossmann, Katharina Lorenz, Max Riemelt, Uwe Bohm, Enno Trebs, Langston Uibel, Anna Bullard, Justus Rosenkranz (více)Obsahy(1)
Léto 1968: studentské nepokoje, Rolling Stones, minisukně, sexuální revoluce. Změny 60. let se v severoněmeckých maloměstech ale prosazují jen pomalu. Čtrnáctiletý Wolfgang je rebel nejen ve škole, bouří se i proti nevlastnímu otci. Je proto poslán do církevního ústavu pro těžko zvladatelné mladistvé, kde se z něj má stát „řádný mladík". Wolfgang je vržen do přísně hierarchického světa útlaku, kde je násilí běžnou praxí nejen ze strany dozorců, ale i mezi samotnými chovanci. I přes nepříznivé podmínky se rozhodne systému odporovat, přestože cena může být vysoká... (Das Filmfest)
(více)Recenze (51)
Němci opět útočí jejich agresivní precizností s těžko definovatelnými emocemi, kde příběh je poměrně strohý a systematický, nicméně zároveň ve Vás vyvolává efekt hnusu a opovržení, čímž splňuje svůj požadavek. Freistatt je naprosto bezprecedentní drama, které se snaží zdokumentovat pár hnusů, které se odehrály na půdě Západního Německa. Skoro až můžeme říct, že ti kluci v tom táboře byli asi ti jediní Západní Němci, kteří by v tu chvíli radši žili ve Východním Německu. Až tak moc krutý tento film byl. ()
Pubertální německý Frajer Wolfgang s obdobou Hanekeovy (psycho)analýzy z Bílé stuhy. Příspěvek k pochopení německé nacistické minulosti... Freistatt je coby celovečerní debut režiséra Marca Brummunda až překvapivě vyzrálý film, jehož hlavní devizou je (vedle mimořádně silného námětu) opravdu excelentní práce s dětskými/teenagerskými herci a celá mizanscéna, autentické prostředí diakonie Freistatt uprostřed rašelinišť je mrazivé i dechberoucí... Jako minus ovšem subjektivně považuji eufemistický rastr, které je typický pro většinu západní artové tvorby - celá ta hrůza je zjemňována lyrickými pasážemi a explicitní násilí je upozaděno, myslím, že realita byla ještě mnohokráte hrůznější, než jak je prezentována na filmovém plátně... Přesto jeden z nejsilnějších a nejobjevnějších snímků poslední doby...pocítit beznaděj... PS: Freistatt vytváří zajímavou paralelu k tematicky podobně zasazenému románu Kloktat dehet (respektive jeho první části) od Jáchyma Topola, jen na druhé straně Železné opony... ()
Dohnal jsem si tuhle né úplně známou,ale velmi chválenou pecku z Německa z církevního ústavu!Film připomene svým pojetím známé severské filmy z nápravného zařízení jak třeba Ten Den Příjde a kvalitami rozhodně není daleko od severských příbuzných.Mladý 14 letý rebel, který má problémy ve škole a bouří se proti svému nevlastnímu otci je vyslán do církevního ústavu pro těžko zvládatelné mladistvé, aby se "napravil" jenže čekají ho hodně těžké chvíle. Šikana ze strany chovanců i dozorců je zde na denním pořádku. Další děsivé místo Freistatt uprostřed ničeho, všude kolem dokola jsou jen bažiny a rašeliniště a ředitel s dozorci jsou jak už je to zvykem pěkné svině bez soucitu. Napínavé, autenticky nepříjemné a slušně drsné. V závěru poměrně i šokující. Jo kdo o tom doteď jako já neslyšel, tak zbystřit !80% ()
Vůbec to nehodlám rozebírat. Film, který mě po dlouhé době totálně zlomil a ani dovětek mně nepomohl k lepší náladě. Srovnatelné s koncentráky z druhé světové........ ()
Asi nikdo nedokáže v dramatech přinést tak realistický a drsný pohled na danou tématiku takovým způsobem, jak to umí Němci. Už několikrát mě o tom přesvědčili a já tak jen přemýšlím, že všechny ty mrazivé scény plné bezpráví a krutosti herci jen hrají. Je to tak skutečné, jako by se to dělo doopravdy. A přímo před kamerami a štábem. Freistatt je přesně takový. Výborné obsazení, němečtí kluci jsou šikovní. Já byla zvědava na Maxe Riemelta, ten zde překvapivě nedostane ani tolik prostoru a jeho postava vypadá docela nezajímavě. Jenže i jakoby zdánlivé vyhýbání se jeho charakteru může mít svůj důvod. A ten se v jedné scéně ukáže velmi nevhodným způsobem. Wait... what? Veřejné odhalení:) Výborná hudební stránka, silné scény a obdivuhodné výkony. ()
Ďalšia z obľúbených filmových tém v opakovane klišéovitom spracovaní. Nápravný ústav s prísnymi podmienkami. Riaditeľ rovná sa Čisté zlo. Rôzne sadistickí vychovávatelia (dozorcovia), predstavujú výhonky Zla. Cirkev pritakáva zlu a posväcuje chovanie majiteľov prevýchovného objektu. Chovanci za dverami ústavu vykreslení ako mládežnícki sympaťáci. Trpia pod knutou dozorcov, tu symbolizovaných čiernobielou palicou jedného z nich. Ich násilné chovanie je len odrazom sadizmu ich nadriadených. Isteže terapia neprispôsobivých stredoškolákov tvrdou prácou nikomu nevonia, no aspoň šlo o zmysluplné kopanie priemyslom a poľnohospodárstvom požadovanej rašeliny. Pre vznik divákmi oceňovanej drámy sa ale žiada spracovanie na línii - rebeli vs. autorita. Rebel sympaťák, autorita - sadista. No záverečné autentické fotografie z Freistattu ukazujú, že to utrpenie nebolo zrejme tak hrozné, ako popisuje film. A mimochodom, každá štátom vytvorená nápravná inštitúcia je zariadenie, ktoré fyzicky aj psychicky deformuje jej nedobrovoľných obyvateľov. Ostáva nezodpovedaná otázka, čo priestupcov deformuje viac: "humanistické" polihovanie na palandách, alebo tvrdá práca v teréne. ()
Jestli je to opravdu podle skutečných událostí, tak je děsivé, co se v Německu - tak slavně poválečně demokratickém - mohlo léta odehrávat, ale současně úctyhodné, že si to Němci o sobě dokáží natočit. Trošku to připomíná Frajera Luka, jen s mnohem těžší tonáží a depresivním vyústěním - neboť je podle skutečnosti. ()
Freistatt platil až do 70. let za jedno z nejtěžších výchovných zařízení pro mládež. Prej křesťani. A kde je to jejich miluj bližního svého ? Další z řady filmů které jsou natočeny na základech skutečných událostí. Oceňuji i to že tvůrce se snažil natáčet na původních místech. Freistatt je velmi silné emoční drama. Wolfgangův příběh mě chytil hned od začátku a nepustil až dokonce. ()
Slušné dramatické spracovanie nepríjemnej témy prevýchovy mladistvých, ktoré bolo samozrejme plné fyzického a psychického násilia. A nebolo nič horšieho ako keď sa do niečoho takého dostane chalan len preto, že sa ho jeho otčim potrebuje zbaviť, no hnus, je mi z toho zle. Ani nie tak z otčima, ako z matky, ktorá to dovolila. Tým horšie, že príbeh je na motívy skutočnej udalosti. Niektoré scény sa vážne emotívne vydarili, napr. tá s tým pochovaním, alebo k záveru koláčiková scéna. Aj záver sa mi páčil - úplne pochopiteľné rozuzlenie tohto smutného príbehu, v koži toho chalana by som asi konal rovnako. Škoda len, že sa tu slabo narábalo s charaktermi postáv, chcelo to ísť do väčšej hĺbky a niektoré situácie ešte viac dramaticky vyhrotiť. Čo sa týka hlavnej postavy Wolfganga, tak herec mohol byť o kúsok presvedčivejší, možno iný by túto náročnú postavu zvládol lepšie. 75/100 ()
Po nejakej dobe opäť veľmi dobrý film. Nahliadol som do komentárov, takže som vedel do čoho idem a mohol som oceniť majstrovstvo tvorcov. Pred očami mi ubiehali jednotlivé epizódy a v hlave sa mi spájali s Frajerom Lukeom, s Našim vodcom, so Zlom a ďalšími filmami. Herecké výkony boli úžasné, viaceré scény mi ostanú veľmi dlho v hlave a utvrdil som sa v tom,. že Nemci ako národ majú fenomenálnu schopnosť organizovať sa do funkčných štruktúr, v ktorých nie je miesto pre indivíduum, ani pre zložitejšie citové prejavy. ()
Nejvíc mi vadil fakt, že vlastně skoro všichni ti chlapci byli vykreslení spíše jako oběti systému. Ale skutečnost byla a troufnu si říct, stále je úplně jiná. Aby se sem člověk dostal musí už mít pěkných pár vroubků za sebou. Co se tam stalo, nebo dělo tomu jsem schopen uvěřit, ale již výše zmíněný fakt mi můj že sledování filmů malinko zkazil. Horší čtyři hvězdy. ()
Niečo o šikane na nemecký spôsob. Veď oni majú tie skúsenosti. Ale čakal som niečo záživnejšie, hoci prídu aj momenty samonasratia. Prečo sa matka správa ako pizda, prečo nevlastný otec je taký zmrd? O pedagógoch ani nehovoriac. A vraj inšpirácia podľa skutočnosti. Teda svedectvo, že ľuďom harašilo v každej dobe. Každopádne niektoré scény si mohli odpustiť. Ak hrám 14-ročného chlapca, tak by som sa nemal pokúšať znásilniť kamošku. Nevyzeralo to dobre. Pritom film sa celý čas snaží vzbudiť k hlavnej postave sympatie. ()
Toho chlapca nezlomili tí z Freistattu ... zlomila ho tá pani v žltom roláku. Surové, emotívne a smutné. ()
Podobný syžet, ako vo švédskom Ondskan, t. j. nevlastný otec, ustráchaná matka, vzpurný syn = prevýchova vo výchovnom dome vo Freistatte ? Mám to tu znovu len s tým rozdielom, že tentokrát je kladený väčší dôraz na celkovú prácu réžie Marca Brummunda, ktorá je oproti Håfströmovej o niečo na vyššej, perspektívnejšej úrovni, aj s lepšou energickosťou na vytvorenie prostredia a presne danej, stanovenej doby, ktorú som si predtým mohol iba domyslieť... Síce Louis Hofmann nie je taký extrémny, ako Andreas Wilson, ktorého Eric Ponti bol v úplne inej pozícii, ako nenápadnejší Wolfgang, ale aj tak boli obidvaja na nezávideniahodnom mieste, kde si na podriadených nadriadení poriadne mastia egá ! Prvý mal dokončiť školu a nebiť sa, druhý sa má vrátiť domov najneskôr do Vianoc, no všetko bude inak. Tínedžer musí byť naivný, že si to myslí, keď ďalej mi trochu vŕta hlavou, aký to mal vlastne vzťah so svojou matkou ? V jeho predstavách to zaváňalo incestom ? Možno sa teraz mýlim, ale mal som z toho taký pocit, akoby tam medzi nimi nebolo niečo v poriadku... Skúsim niečo k línii udalostí : Tam sa neučilo, tam sa maximálne tak učilo, ako sa stať výborným „muklom” , čiže denno-denne manuálne pracovať na ťažbe rašeliny až pomaly do vyčerpania, a keď by mal náhodou niekto z chovancov s tým nejaký problém, tak jednoducho dostane od vychovávateľa Wildea s lopatou šupu po kotrbe. Kolega Krapp je zase perverzák, neviniatko z neho určite nie je, aj keď si k chovancom toľko nedovolí ! Wolfie má zo začiatku nedorozumenia i so svojimi vrstovníkmi, ale zblíži sa s Antonom. Je to celé poprešpikované, ale k tomu prehľadné ! _ Keď som si pozrel kolónku KAMERA, tak tam svieti - Judith Kaufmann, áno, jedná sa o vychýrenú, nemeckú kameramanku, ktorá ma svojim filtrovaním veľmi upútala, taká surová, až sugestívna robota, čo náramne sprostredkuje atmosféru, z ktorej sa dá potom čerpať ! ÚTOČISKO má čo ponúknuť, hodnotenie ašpiruje kľudne i k 80 % a viac, len mne film, ako celok, až tak nesadol, ako som si sprvoti predstavoval, že by sadnúť mohol. Skôr by som to prirovnal ku špičkovej televíznej projekcii, ako k čisto kino-projekcii, ale na veľkom plátne by to isto urobilo svoje grády... ()
Příjemné odpočinutí od záplavy amerických filmů. Film má fajn hudbu. Film zkoumá zneužívání, útlak, rasismus a vše je krásně zahráno. Když se půjdete podívat do výchovných ústavů u nás, uvidíte tam v očích nezletilých chovanců zvíře a budoucí kriminálníky. ()
Film od kterého čekám celkem mnohem víc než jsem dostal, typické místo problemových a šikany ale ve směs je příběh slabý a nezaživný a dokáže i nudit škoda příště. ()
Nevím čím to, ale na tohle téma jsem snad neviděl špatný film a Freistatt to jen potvrzuje. A je lhostejno, že je to vlastně pořád na jedno brdo. Němci navíc filmu dokázali vtisknout něco ze své temné nacistické minulosti a byť to tam není nikde přímo řečeno, ten hnědý mor je tam cítit, což už tak totální depce dodává ještě na síle. Našim západním sousedům patří zase palec nahoru a jenom zamrzí, že takovouhle věc nedokážeme natočit v našich podmínkách. Finančně se nejedná o nic náročného a námětů máme víc než dost. 90% ()
Konec mě totálně dostal. Příběh nechtěného chlapce, který si musel projít peklem a v pekle dospěl. Jak dospíval, a co z něho nakonec vyrostlo, se můžete podívat v tomto skvělém filmu. Zpočátku jsem vnímala jen tyranii, ale postupem času víc a víc Wolfgangovu osobnost. Ve filmu není na první pohled místo pro city, přesto je city naplněný, stačí vnímat. Úžasný film. ()
Práve som dopozeral tento "Freistatt" a neviem čo si o ňom mám myslieť. Na jednej strane sa mi páčila forma, kamera, herecké výkony a viacmenej celá technická stránka filmu. K tomu tu je zopár momentov, ktoré sú emotívne, silné a vcelku slušne spracované. Ale neviem sa zbaviť dojmu, že je tento film strašne hlúpy, čo zapríčiňuje najmä neskutočne správanie všetkých prítomných, ktoré ma vytáča a rozčuľuje do vysokých čísel. Serie ma chlapcova matka, serie ma chlapcov nevlastný otec, serú ma všetci prítomní "pedagógovia" a mladí násilníci, no najmä, najmä ma serie samotný chlapec, ktorému by som na hlavu nalepil nálepku "Udri ma, muč ma, zabi ma, to je presne to, čo chcem", pretože sa tak skutočne správa. O scéne s hrobom sa radšej ani nevyjadrujem, režisérsky a scenáristicky úplne zle zvládnutá scéna. No povedzte, ktorý človek by sa nechal takto zmlátiť, keď ani nemusel? Čím ďalej som sa na film pozeral, tým viac som si ho znenávidel a ak by nebolo tej formy, dal by som len dve hviezdy. 82% je však pre tento film úplne veľké a nereálne číslo. Ste sa zbláznili? ()
Dnešní svobodomyslné Německo je, jak se ukazuje, docela nový produkt. 1) Film není špatný. Představuje neznalému divákovi německý smysl pro pořádek a dobové (údajně) pedagogické praktiky převýchovných (spíše jen detenčních) táborů pro mládež. 2) Místy však snímek na mě působí nepříliš věrohodně. Chovanci jsou vylíčeni jako bezbarvé nevinné oběti zlovůle svých rodin a v táboře i vychovatelů. Ne, že by takové případy nemohly nastat, ale že by to bylo normou? Rovněž celkový vývoj Wolfganga je pro mě nečitelný - chvílemi prostě nechápu, proč se chová tak, jak se chová. 3) 18letý Louis Hofmann (hlavní postava Wolfgang) hrál výborně, i když jeho údajných 14 let by mu věřil snad jen autor scénáře. 20letý Enno Trebs (šéf chovanců Bernd) byl uvěřitelnější, i když taky trochu věkově přes čáru. Ani 17letý Langston Uibel (Anton) nebyl k zahození. 4) Výstižný koment: vojta...****. ()
Reklama