Režie:
Fritz LangKamera:
Fritz Arno WagnerHrají:
Peter Lorre, Ellen Widmann, Inge Landgut, Otto Wernicke, Theodor Loos, Gustaf Gründgens, Fritz Odemar, Theo Lingen, Georg John, Ernst Stahl-Nachbaur (více)Obsahy(1)
V lesích je nalezeno mrtvé tělo školačky Elsie a obyvatelé města žijí ve stavu tísnivé hrůzy. Policie zoufale pátrá po vrahovi a popudí proti sobě podsvětí, které odmítá za vraha považovat někoho ze svých řad. Organizace zločinců se proto rozhodne vzít spravedlnost do svých rukou... Politické napětí v Německu na počátku třicátých let dosáhlo svého vrcholu a tento snímek některé vrcholné německé představitele velice popudil, jelikož je v něm spousta narážek, směřujících k demystifikaci politických sil Německa v přelomovém údobí. (caligari)
(více)Recenze (201)
Zvukový film tehdy dělal první krůčky, z čehož vyplývají jisté technické nedokonalosti. V některých scénách není žádný zvuk, jindy film zase zní jako rozhlasová hra. Ale když nad těmito technickými drobnostmi přimhouříme oči, zbyde nám noirová kriminálka, která v mnohém předběhla dobu. Přestože málokde je organizovaný zločin tak dobře organizovaný, diváka stejně ten smích rychle přejde, protože Fritz Lang to měl pevně v rukou. Nadčasová klasika! ()
,,Kto prizná neprekonateľné nutkanie zabíjať, mal by byť odprevadený zo sveta." V podstate mám len malú osobnú výtku - nemám rád filmy, kde sa zabíjajú deti (zároveň veľká vďaka tvorcom, že vraždy ani mŕtvoly nie sú explicitne viditeľné!). V závere však svoju voľbu vidieť z filmografie Fritza Langa tento fim neľutujem. V rámci krimi žánru mám odsledovanú až na pár výnimiek len československú tvorbu, kde vznikli mnohé skvelé detektívky, ale sme zvyknutí na systém, kde sa do pátrania púšťa jedna oficiálna mordparta alebo Verejná bezpečnosť, prípadne viacej okresov úspešne spolupracuje, nanajvýš sa ešte niekto z amatérov púšťa do pátrania na vlastnú päsť :o) Teraz sme len o nejakých pár kilometrov ďalej v Nemecku a bol som doslova v šoku (príjemnom), ako si aj v takomto nebezpečnom prípade šialeného vraha dokážu nenávistne navzájom konkurovať polícia a súkromná organizácia. Tá nielenže je schopná prepadnúť strážnikov, funkčne zapojiť do akcie pouličných žobrákov a za pár minút úspešne sa vlámať do veľkej budovy s prísne zamknutými dverami na každom kroku (úžasná pasáž, kde sa napätie kontrastne doplňuje s jemnými grotesknými gagmi), ale organizuje aj vlastné súdne procesy v opustenej barabizni! Nakoniec silný zážitok, kde moju pozornosť trochu rozptýlili len teátralne výkony v úlohách policajtov v prvej polovici. Avšak dlhá záverečná scéna súdneho procesu pozdvihla film veľmi vysoko a súčasne zachytila spoločenskú atmosféru doby, s vynikajúcim presahom do súčasnosti. (85%) (Challenge Tour: Rok s najväčšími svetovými režisérmi) ()
Fritz Lang natočil zajímavý Noir se skvělou atmosférou a popasoval se dobře z přechodu na zvukový film. Škoda, že nepoužil hudbu k ještě lepší atmosféře. Herci nehrají taky špatně, ale žádný zázrak to není. Asi to nebylo zrovna lehké si zvykat na zvukový film. ()
Na svou dobu nezvykle působivý a atmosferický thriller zaměřující se převážně na chování lidí v krajních situacích než na úvodního vraha malých dětí. ()
Režisér skvěle pracuje s tichem nebo se zvukem mimo záběr což bylo v době raného německého zvukového filmu průlomové. Vidíme skupinu gangsterů a pak paralelu druhé skupiny policistu, sedících v tichu. Ale v tak zahulené místnosti bych nechtěl sedět. ()
Na to, že jde o 80 let starý film, je naprosto fantastický. Vadila mi pouze absence jakékoliv hudby a také závěr byl poněkud rozvleklý, ale téma je opravdu nadčasové - vrazi dětí byli, jsou a bohužel budou. Takže "hlídejme si více svoje děti". (A Peter Lorre jako by z oka vypadl mladému Brůnovi ze Sekyry). ()
Na snímku je zvláštní, že v něm nevidíte vlastně žádnou násilnou scénu, přesto z něj mrazí. Co se mi velmi zamlouvalo, byla myšlenka, že 'cech kriminálníků', poté, co je otráven neustálými prověrkami policistů, hledajících tajemného vraha malých dětí, spojí své síly se sítí bezdomovců a sami se rozhodnou najít toho nepostižitelného a psychicky nemocného člověka. Na rok 1931 je to slušný materiál a i díky melodii z Peer Gynta mi zůstane v hlavě dost dlouho. ()
Vrah jako narušitel rovnováhy mezi policií a galérkou, to se často nevidí. Langova poctivá pátračka podle indicií i vzácný případ spolupráce podsvětí nazapřenou, novátorské vychytávky, komiksové stínohry, lidový soud v režii kriminálníků, čerpajících ze svých bohatých zkušeností, emotivní vrahova zpověď i obhajoba řízená etickým kodexem... "M" není jen tak obyčejnou kriminálkou, ale i obrazem doby - stále živými dilematy se však zároveň stává aktuální a tím i nadčasovou. K diváckému zážitku už nezbývá, než popřát ostrý obraz, čistý zvuk a nekuřácké prostředí ;-) ()
Vynikající thriller, který spíše otázky klade, než aby na ně odpovídal. A to není vůbec na škodu, protože i když se pouští do polemiky práva a spravedlnosti, nechává na divákovi, aby si udělal jasno sám. A je to dobře - ve chvíli, kdy bude právo v rukou "lidu", právní společnost přestane existovat. Ano, já fandil vrahovi, a jsem za něj spokojený :-) Hlavně proto, že ho zahrál vynikajícím způsobem Peter Lorre (s mladým Františkem Vnoučkem si jsou až podezřele podobní), jehož figura je slizká, úlisná, prohnaná, ale zároveň vzbuzuje soucit. Naopak galérka je od začátku do konce banda nesympatických chmatáků. Přesto plný počet nedám, především za zdlouhavé pasáže uprostřed filmu, kdy se vyšetřování popisuje příliš podrobně. ()
Hm, takže vrah zabil už sedm dětí, ale ve městě se nikdo nebojí a holčička jde dobrovolně s cizím pánem pro balónek? Už ta úvodní premisa, kdy se město bojí vraha dětí, a rodiče jim nedají pořádnou instruktáž, mi přišla divná. Potom mi přijde divné, že slepý prodavač balónků se neozval hned na policii, že u něho někdo dítěti kupoval balónek zrovna v den vraždy - slyšel jak mluvit dítě, tak pískání vraha. A podobné nejasnosti a podivnosti se dějí dál a dál a přijdou mi divné. (Třeba při zátahu má zloděj kožešin v kapse noviny, kde se zrovna o krádežích píše, tak, aby je inspektor viděl, nezahodí je. Žebráci hlídají na každém rohu, ale podezřelého muže, který se motá kolem jednoho děcka, nezaregistrují nebo tam zrovna jako z udělání nejsou. Máte na sobě označený kabát, a ani si znamení nesmyjete, ani kabát nezahodíte? V jedné větě si zloději řeknou, že mají tři minuty, a hned na to, že mají čas jen minutu. Několikadesítekstránkový protokol pro komisaře o vloupání do kanceláří vznikl během chvilky?) Ukecaná první část včetně razií a různých jednání různých lidí, co a jak dělat, mi přijde zdlouhavá, ukecaná nebo prostě zbytečně dlouze natočená. Ano, jsou tam určité inovátorské kameramanaské postupy, ale není jich tolik, aby z toho člověk padal na zadnici. (Na druhou se tam objeví i pár kameramanských prohřešků, třeba stín kamery při nájezdu na besídku kavárny.) Často mi to přijde snímané spíše jako dokument. A Peter Lorre mi tady s těma vytřeštěnýma a vypoulenýma očima připomíná spíše klauna, než hrůzostrašného vraha. Nejvíc mne naštvalo, že to vlastně nemá konec. Že film hledá vinu v matkách, které se dostatečně nestaraly o děti (tak jistě, jen jim zrovna praly prádlo a vařily oběd, že?). Přitom "žalující" má spíše pravdu v tom, že tenhle chlap se už jednou léčil, byl propuštěn, a pak zabil osm dětí - co dává naději, že nebude posléze propuštěn znovu a nebude znovu zabíjet? Ok, viděl jsem to, nelíbilo. ()
Veľmi novátorský film. Na dobu vzniku možno až revolučný. A veľmi som preto chcel dať hodnotenie najvyššie. No ale tá morálna agitka? Aký by bol svet krásny, keby sa všetci vedeli tak zomknúť proti jednému veľkému nepriateľovi aj teraz. Keby len solidarita fungovala aj v modernom svete, tak ako v roku 1931 v Nemecku. :) ()
Shlédnuto v době Challenge Tour 2015: 30 dní se světovou kinematografií . Na svoji dobu velice silný a emotivní snímek. Hon na vraha malých holčiček ve fiktivním městě, do kterého se zapojí úplně každý, od policistů, žebráků až po celé podsvětí. Z počátku film ukazuje nevraživost a podezírání, po té určitou pospolitost, sounáležení a spolupracování ke konečnému vyřešení. Z druhé strany vraha, který má své zavedené rituály a zvyky ve skvělém podání Petera Porre. Nadčasově natočený příběh řeší a podtrhuje občanský postoj k hrůzným činům a a nakonec vrcholí debatou o vině a trestu. Podtrtženo sečteno, zkrátka mazec... ()
65% ()
Váhám mezi 4 a 5. A to asi hlavně kvůli první polovině, kdy se film rozjíždí a je trochu roztahanej. Jinak už na začátku je vidět hlavní přednost filmu, tim myslim kameru. Je úžasná, plná nápadů, a v klidu strčí do kapsy dnešní snímání filmů. Potom se objevuje druhá přednost, náš vrah M. Peter Lorre je fantastickej, má skvělý grimasy, což samozřejmě odkazuje na konec éry němýho filmu, ale jeho někde v noci potkat, tak mě asi trefí. Když to shrnu, tenhle film rozhodně nezamrznul v roce 1931 ale jede dál. Fritz Lang natočil na svou dobu skvělej film. ()
Kdybych si o tomhle filmu nepřečetl v knize "101 hororů, které musíte vidět než umřete" a čistě náhodou na něj nenarazil v Levných knihách, asi by se naše cesty nikdy nesetkaly. A to by byla obrovská, opravdu obrovská škoda. Protože to je z mnoha ohledů a pohledů fakt hodně dobrý, promyšlený a vymakaný film. Otázka, zda je to horror, či zda to s tímto žánrem má něco společného, zřejmě bude nejpolemičtější stránkou filmu, ale.... ano. Horrorové mi to připadlo, minimálně v určitých oblastech atmosférou, ale z trochu jiného hlediska, z trochu jiné oblasti, než by od filmu "obyčejný" (bez urážky kohokoliv) horrorový fanda jakéhokoliv pohlaví asi očekával. V dnešní době snad již trochu zbytečně doslovná (ale ve své době zdaleka ne!!!) - a mě to vůbec nevadilo - společenská sonda do různých vrstev společnosti, aneb co s lidmi udělá jeden vrah malých holčiček. To dokáže vyvolat poměrně zajímavou a, ano já si tak připadal a prožíval, hluboce nepříjemnou atmosféru (kdy se z davu zaslepeného strachem a nenávistí a touhou po odhalení stává ještě krvežíznivější a šílenější bestie, než je vrah sám). Pochvalu si jistě zaslouží promyšlený scénář, výborná kamera, absence hudebního doprovodu (alespoň si nevybavuji, že bych tam nějakou hudbu zaslechl), což v kombinaci s dlouhými naprosto tichými scénami jen dovytváří již zmiňovanou atmosféru, a v neposlední řadě herecký výkon představitele sériového vraha malých holčiček, který mi některými svými vyděšenými výrazy ve tváři strašně připomínal r&b/hip hopového producenta Timbalanda. Tento symbol toho nejhoršího hyenismu (vrah malých dětí - jež to nikdy nemá lehké ani mezi ostatními hrdelními zločinci) si samozřejmě zasluhuje nejráznější odsouzení, leč během honu na tohoto filmového s ním budete snad i soucítit a projevíte lítost. NAtolik dobře je to natočeno. Ani chvilku jsem se nenudil, každou vteřinou, každým záběrem jsem si jen více a více užíval tyto filmové/kulturní orgie. Opravdu zážitek. ()
Už když jsem si před časem přečetl seznam 101 hororů, které musíte vidět, než umřete a začal si je postupně přidávat do své sbírky, měl jsem nutkání začít právě tímto německým skvostem. Vlastně ani nevím proč, jsem nad tím tak dlouho otálel. Snad vítězily mé pochyby o kvalitách německé distribuce, se kterou popravdě nemám moc dobré zkušenosti, ale jak se ukázalo, Fritz Lang není Boll a jiní patlalové. Tohle bylo mé první setkání s jeho tvorbou a už teď vím, že se budu muset v brzké době podívat i na jeho ostatní díla, protože tenhle režisér si mne dokázal získat. A to i přesto, že film Vrah mezi námi není čistokrevným hororem, ale spíše jakousi pochmurnou detektivkou. Jeho obsah mě však natolik pohltil (nesnáším pedofily a vrahy malých děcek), takže jsem se po celou dobu těšil, jakou dostane vrah nakládačku. Konec mi sice přinesl trochu něco jiného, než jsem očekával, ale i tak jsem byl neskutečně unešený. Režisér dokázal skvěle vybudovat atmosféru, která po celou dobu neměla ani jedno zakolísání a čím více se příběh rozplétal, tím víc jsem si jej užíval. Nudu tu jsem tu nepotkal, ta si raději odskočila někam jinam na návštěvu a vyobrazení německého sociálního systému, ale i policejního pátrání (postupu) bylo dokonalé. Neskutečně se mi líbila práce kameramana, který byl opravdový hračička. Jeho precizní práce přinášela kýžené ovoce každým dalším záběrem. Tvůrce musím rovněž pochválit za výběr Petera Lorreho – nikoho jiného si v této roli nedokážu představit. Místy byl až nechutně „kouzelný“ a ten jeho psycho – výraz se mi asi navždy vryje do paměti. ()
Velmi emocionální, nadčasový snímek, který, i když už je to osmdesátiletý dědula, svojí sílu nezapře. Každá scéna vypilovaná do posledního detailu, navíc absence hudby, čehož jsem si všiml až po nějaké chvíli, že mi tam pořád něco chybí, tomu dodává na autenticitě (samozřejmě s výjimkou pískání "In the Hall of the Mountain King, krásné to skladby). A díky "eMku" se snad konečně dokopu k Langovému slavnému Metropolis. ()
Tento slavný film slavného Fritze Langa je pouze o 4 roky novější než jeho Metropolis, a už je úplně někde jinde. Největší změna samozřejmě přišla se zvukem, ač je jeho použití stále silně nedokonalé - ale to, že zde třeba není žádná hudba nebo že postsynchrony jsou úplně mimo lze jistě panu režisérovi jen stěží vyčítat vzhledem k datu vzniku. Herecké výkony jsou překvapivě dobré, a to včetně titulního padoucha, kterého si (určitě s chutí) zahrál Peter Lorre, jehož tato role o pár let později katapultovala do Hollywoodu, kde se již natrvalo zabydlel v rolích velmi podobných této, zejména v bogartovkách. Vrah mezi námi je skvělý kriminální film, mírně ohlodaný zubem času, který jistě potěší nejen všechny milovníky Hříšných lidí města pražského. ()
Tradiční statičnost typická pro filmy z přechodu němé a zvukové éry je u M omezena na minimum díky Langově virtuózní schopnosti pracovat s obrazem a náznaky. V mnoha scénách je navíc jakási symbióza němého a zvukového filmu využita neuvěřitelně svěžím a ozvláštňujícím způsobem. Právě díky zajímavé práci s technickými a estetickými možnostmi je film zajímavý a svým způsobem fascinující i v pomalejších sekvencích možná až příliš despkriptivního policejního vyšetřování, které by asi jinak docela nudilo. Což u této Langovy klasiky nehrozí, ze závěrečného "soudu" pak mrazí ještě hodně dlouho po zhlédnutí. 85 % ()
Vrah [detí!] následne píše do novín: „pretože polícia nezverejnila môj prvý list, píšem teraz priamo do novín. Pokračujte vo vyšetrovaní. Všetko sa vám čoskoro potvrdí. Ale ešte som neskončil.“ • A v podstate i takmer celý 4,5 miliónový Berlín je zrazu na nohách, resp. »hore nohami«, keďže v jeho exteriérových priestoroch vyčíňa akýsi neznámy VOTRELEC, ktorý sa teda akosi mimoriadne zameral na sériovú podobu brutálnych vrážd niekoľkých berlínskych dievčatiek [pedofilná zvrátenosť najhrubšieho zrna?!], z čoho sa následne vynárajú až 2 konkrétne problémy: A). Nielenže sa zo strany polície začína už pomaličky prejavovať bezvýchodiskový stav spojený s vysiľujúcou únavou, nakoľko vskutku začínajú byť čoraz viacej v úzkych; skrátka sú naprosto bezbrannými, lebo si nevedia dať rady s týmto Škodcom, ktorého momentálne ani nedokážu poriadne vystopovať! B). Ale zároveň by sa dalo snáď tiež podotknúť i to, že taktiež aj u takej «berlínskej mafii», sa čím ďalej, tým viac vyskytujú určité trhliny, t.j. »škrty cez rozpočty«, inými slovami povedané: i tento obzvláštnym spôsobom pochybný, kriminálny tábor; medzitým začína mať tohto Škodca v zuboch ešte podstatne vo väčšej miere, než povedzme i samotná «ruka zákona». • A čo z toho nakoniec vari [automaticky] vyplýva? → ...že »obidva tábory«, začnú konať skoro simultánne od seba, keď každá strana v tomto intenzívnom hľadaní, hľadá úplne iné záujmy: a). nad berlínskymi, temnými ulicami sa zmráka zlovestná atmosféra, kedy sa rodičia boja púšťať sa hrať svoje deti vonka na ulicu, a preto by malo zakročiť nemecké "OČTK". b). samozrejme, že KRIMINÁLNE PODSVETIE v tom vidí celkom rozdielne príčiny, pozostávajúce z celkom prostého zistenia, že sa jej tým pádom nejakým činom narúša biznis! • A najmä preto by sa mal mať práve teraz tento [ne]ústredný protagonista: Hans Beckert; v priam nadčasovom stvárnení týmto rodákom z Ružomberka!, Petrom Lorreom, jednoznačne i na veľkom pozore, aby dajme tomu nebol náhodou kýmsi náhodne ocejchovaným... • Podobne ako i 2 nerovnaké strany, tak aj váš milý recenzent, horúčkovito HĽADAL nejakého, nuž najlepšie európskeho zástupcu, ktorý by mu vyplnil daný priestor v jeho exkluzívne nabitom rebríčku: NAJLEPŠÍCH TITULOV, z ktorého síce povyhadzoval i zopár amerických reprezentantov [ku ktorým už ani zďaleka nemá taký vrúcny vzťah, ako voľakedy predtým], a to zrejme iba kvôli tomu, aby ich nahradil čímsi oveľa adekvátnejším čo by mu zase nepripomínalo predchádzajúcu [yankeeovskú] pôdu; a hľa, čuduj sa svete, predsa sa to napokon i podarilo v tom ponímaní, že relevantná N Á H R A D A, prichádza z neďalekého Nemecka! • Dovolím si tvrdiť, že nemecký AUTOR vo výrazne expresionisticky ladenom titule: M, dosiahol predovšetkým najviac toho, že nielenže vytvoril unikátne, a k tomu i vrcholné ARCIDIELO 20. STOROČIA; osobné OPUS MAGNUM, aké mimochodom ani nemá žiadnej obdoby, čo sa adresne týkalo svojho umeleckého spracovania, ale popritom ho takisto aj vhodne ozvučil zvukovou stopou, čo je vôbec definované, ako 1. ZVUKOVÝ FILM: FRITZA LANGA! • Miestami sa to ale nezaobišlo bez určitých, nemých prvkov, vďaka čomu sa dosiahla nevídaná, estetická rovina, a to ani nehovoriac o geniálnej montáži, ktorá je vedľa imidžu, rovnocenným partnerom... • A čo azdaže dodať na samý záver? Asi by som si neodpustil, aby som nespomenul to, čo si to vlastne hvízdaval tentohľa antagonista s vypleštenými okáľmi: ♫ In the Hall of the Mountain King [V Sieni Horského kráľa] ♫ ...a to bolo neoddeliteľnou súčasťou naprieč divokým dianím; poprípade kľúčovým, poznávacím znamením... () (méně) (více)