Režie:
Michaël R. RoskamKamera:
Nicolas KarakatsanisHudba:
Raf KeunenHrají:
Matthias Schoenaerts, Adèle Exarchopoulos, Eric De Staercke, Igor van Dessel, Jean-Benoît Ugeux, Sam Louwyck, Corentin Lobet, Gaël Maleux (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Když se Gino setká s Bénédicte, je to láska na první pohled – vášnivá, bezpodmínečná, ohnivá. Bénédicte pochází z vyšší společenské třídy, pracuje v rodinném podniku a řídí vozy na okruzích. Gino je zdánlivě běžný pohledný chlapík, ve skutečnosti ale skrývá tajemství – takové, které je nebezpečné pro něj i pro jeho okolí. „Gigi“ a „Bibi“ budou muset bojovat proti osudu i vlastním slabostem, aby zachránili svou lásku. Jak daleko ale mohou zajít? (Film Europe)
(více)Recenze (39)
Zase filmařina, která skrývá výborné herecké výkony v podání Matthiase a Adéle, ale mohla by být klidně o půl hodinu kratší a vůbec nic by se nestalo. Záběry na auta a závody jsou super, taky je tu trošku akce, což je taky fajn, jenže celé je to vlastně o dvou lidech, kteří se mají rádi, ale jsou z úplně rozdílných světů…a ani jeden ze světů tomu vztahu úplně nefandí. Přitom námět se tváří fakt dobře, ale střídají se tu scény lepší, horší a v celkovém kontextu jsem si říkal, že ač jsem vlastně koukal na docela fajn film, tak víc jak tři hvězdy mu prostě dát nemůžu. ()
Chyběly mi emoce. Vadilo mi, že jsem onu osudovost lehce nesourodého páru z plátna necítil. Gigi a Bibi. On se sice prezentuje jako obchodník s auty, ve skutečnosti ale s bandou z dětství přepadává banky. Ona pracuje v tátově firmě a ujíždí na automobilových závodech. On má navíc fobií ze psů a ona si zřejmě ráda zadělává na problémy. Síle jejich vztahu jsem prostě nevěřil, tvůrci nutí diváka k tomu, aby si myslel, že jeden pro druhého jsou schopní udělat cokoliv, jenže nijak tomu i svou zkratkovitostí nepomáhají (ostatně z prvního rande je hned střih na soulož). Vedlejší postavy tvůrce prakticky nezajímají, jen se o ně párkrát otřeme, ale vše se točí okolo dua Matthias Schoenaerts, který se v domácím prostředí cítí lépe (v americké produkci mým favoritem kvůli svému hereckému projevu totiž rozhodně nebyl), a Adèle Exarchopoulos, která si po velmi kontaktním kousku Život Adèle vydobyla velký respekt. Tvůrci měli dvě atraktivní prostředí: závodní okruh, ale nijak využitý, a banky plné lákavých peněz. A ještě rozvíjející se vztah dvou sympatických lidí. Bylo jim to ale málo. Poslední půlhodina už tak vydatné stopáže je totiž plná zvratů a náhod, které ale úplně nefungují. Finále moderní milostné tragédie je tak už spíš o čekání na titulky než o vychutnávání si tragického rozměru lásky těch dvou. Pochopíte proč. 65% ()
„Kudy chodil, tudy lhal, světlé zítřky sliboval. Jen co mě pustí z lochu, užiješ života trochu!“ Vždy se rád nechám překvapit tím, že (filmový) svět je vesnice a život se točí v kruzích. Adèle Exarchopoulos mě poprvé zaujala v Mouše v kufru, kde její momentálně postižená Agnès hulákala jak strýček Pepin z Postřižin. A pozor, byla v podezření že jí psy! V Le Fidèle místo ní řvaly motory a její závodnice Bibi si lehla pod obejdu, který měl... kynofobii! Bohužel scénář si vysloužil „POCHVALNÉ“ OKÉNKO: [][] Je sice pravda, že to unylé a fádní až běda, ale aspoň že je to natočeno nepřehledně, bez ladu a skladu a děj mezi etapami toxického vztahu přeskakuje sem tam, jak elektrická jiskra na skratovaném kabelu. A „láska“ Bibi k macho hochštaplerovi s jednociferným IQ? Neoddůvodněná, ba ani aspoň lehce načrtnutá, naprosto nevěrohodná. [][] Navíc já bloud Faustce sliboval druhé Grand Prix... a ono prd, v Le Fidèle se ani moc nejezdilo. ()
Film mě zaujal atraktivním obsazením titulních rolí a myslím, že oslňující herecké výkony Matthiase Schoenaertse a Adèle Exarchopoulos (která se ve filmu ukáže nahá) jsou skutečně jednou z hlavních předností tohoto snímku. 130 minutová stopáž by sice podle mě mohla být trochu kratší, ale jinak mě ten film veskrze dostal. Námět o chlapíkovi, kterému jeho kriminální minulost komplikuje nový milostný vztah (či viděno z druhé strany - o dívce z lepší společnosti, která si začne s grázlem z kriminálního podsvětí), by se sice mohl zdát ohraný (podobně jako kdyby se o tom filmu - velmi trefně - řeklo, že je to v první řadě příběh velké lásky), ale výsledné skloubení všech motivů působí poměrně neotřele, a má specifický francouzský šmrnc a působivost (nikoli prostou jisté melodramatičnosti). K závěru je to až nečekaně pochmurné, výsledné rozuzlení v sobě ale má hodně až z očistného účinku a finální scéna je prostě nádherná - odcházel jsem z kina v příjemně posmutnělé náladě. Zvláštní film (btw. dočetl jsem se, že je založený na skutečných událostech), u kterého jsem zvědavý na jeho divácké přijetí, až vstoupí příští rok do české distribuce. ()
Veľké európske kino o veľkej láske. Ak sa bojíte, že pôjdete na vysokorozpočtovú celovečernú epizódu Kobry 11, tak ste vážne na omyle. Prvá polovica je taká tradičná romantika s kriminálnou zápletkou, čiže tvorcovia ťažia najmä z príťažlivosti oboch prostredí, toho pretekárskeho a lúpežníckeho gangu. Druhá polovica je ale absolútne nepredvídateľná, čo sa spočiatku javí ako náznak, kam sa film bude uberať, tak vás film prekvapí nečakanými odbočkami. Či ich budete považovať za klišé, lebo ste to už niekde niekedy videli, to je otázkou vkusu. Osobne som ani 10 minút pred koncom nedokázal predovedať, ako to celé skončí. Film je uveriteľný najmä vďaka výkonom dvoch hereckých hviezd a celkovo ide o psychologicky celkom slušne prepracovaný film niekde na hranici komercie a nezávislosti. ()
Veľa toho chcel ten Roskam povedať ... kadečo ponačínal a nechal rozbabrané. Natočené je to ale pekne, herecky slušné, aj keď u Adèle mi chýbala väčšia iskra, no a Matthias tradične v každej sekunde presvedčivý a prirodzený, skrátka fantastický. 3,5* ()
Celkom milá francúzska vecička, ktorá má byť založený na skutočnosti a pritom z diaľky skôr pripomína nejaké Remarquov román (napr. Nebo nepozná obľúbencov). V podstate dve tretiny sú super, koniec už nebol tak dobrý. Najviac ma ale šokoval ten vekový rozdiel medzi zaľúbenou dvojicou, kto by tipoval 15 rokov? Ten Matthias Schoenaerts nejak nestarne. ()
Je to podivné melodrama, nehoda filmu. A hlavně chaos. Dvě vydařené postavy a dva dobré herecké výkony šli do odpadkového koše. ()
Rozhodně vítám milostný příběh, kde s auty jezdí ona a ne on, to je příjemná změna. Navíc volba atraktivních a výborných herců, u nichž díky němu není poznat propastný věkový rozdíl, získává další body navíc. Vlastně první půlka pádí dobrým tempem, avšak v druhé půli a zvláště závěru se film promění v mix všeho možného a zbytečně si uškodí. Dalo se to vyřešit klasickými způsoby, které známe z jiných snímků anebo vytvořit něco neotřelého a zajímavého, nepovedlo se však ani jedno a potenciál zůstává nevyužit. O Velikonocích jsem neměl příliš šťastnou ruku ve volbě francouzských filmů, které mám přitom nejraději. ()
Ono se to tváří jako klasická romance mezi sociálně nesourodou dvojicí a do určité míry tomu tak i je. Ale způsob podání působí docela neokoukaně. Primární zásluhu na tom mají především oba hlavní představitelé. Mezi Adéle Exarchopoulos a Schoenaertsem fungovala neskutečná chemie a poutavým způsobem byl popsán i vývoj jejich vztahu věnující se optikám obou zúčastněných. Určitou devízou je i fakt, že se jedná o přesně ten typ páru, u kterého víte, že nemůže dobře dopadnout, ale přejete si pravý opak. Solidně zvládnuta byla i ta trocha akce. Co mě trochu zklamalo byl melodramatický závěr, který mi v kontextu s předchozím dějem přišel trochu laciný a příliš vykalkulovaný. Ale to je možná dáno tím, že jsem si představoval hlavní hrdiny ujíždějící do západu slunce. 80% ()
Príbeh, ktorý sa snaží zaujať hromadou náhod a tragických situácií. Očividne to na viacerých zafungovalo. Teda až na mňa. Prekážala mi nielen ústredná dvojica, ktorá sa chovala sobecky a robila nelogické rozhodnutia, ale vadili mi aj časové skoky, vďaka ktorým to celé nedržalo moc pohromade. Najvačší problém ale vidím v tom, že bol príbeh prezentovaný iba vytrhnutými scénami, ktoré mali byť dramatické či dojímavé? Vo výsledku to však posobilo ako ploché a trápne divadielko. Jeden puntík za záverečnú jazdu, ktorá mi aspoň trochu zlepšila chuť. ()
Láska si nevybírá. 1) Zamlouval se mi sice přeskakující, ale i tak přehledný děj, který mě vždycky nakopl od pospávání, když jsem musel řešit, co se to děje a proč najednou postavy dělají to, co dělají._____ 2) Auta mě neberou, pytle plné bankovek se mi zamlouvají, i když si nejsem jistý, jestli způsob jejich získávání, jak je zobrazen ve filmu, by byl pro mne. Kdo mě ale fakt bral, byl pěkný klukovský 40letý (!) Matthias Schoenaerts (Gino zvaný Gigi), vlámská verze našeho Petra Stacha._____ 3) Hloupý český název navozuje představu nějaké krimikomedie. Ve skutečnosti jde o lehce psychologizující film s vážným námětem._____ 4) Dobrý koment (ale plný spoilerů): Vodny***. ()
Sympatická dvojice, klasická zápletka, vývoj příběhu, vše funguje ale po nečekaném podrazu (nečekaný opravdu byl, podraz vlastně ne) se příběh osudově láme pod vlivem banálních situací a náhodiček. Navíc je vyprávění divně zkratkovité. Vrátili jsme se v čase? Možná seduju představy poblázněné Bibi. Finále moderní milostné tragédie graduje do absurdních výšin. Tohle naivní drama si absolutní hodnocení nejspíš nezaslouží, ale po tak ambiciozním startu jsem nasraný a nelze jinak. Podobné Crash a Suburra. ()
Tak tohle milostné drama s kriminální zápletkou jsem si fakt neskutečně užila. Už jen samotné obsazení hlavních rolí skýtalo naději na přinejmenším zajímavý filmový zážitek. Což se i velice záhy potvrdilo. Matthias Schoenaerts a Adèle Exarchopoulos byli naprosto úžasní a opravdu to mezi nimi jiskřilo. Jejich vztah působil velmi uvěřitelně a dodával příběhu na věrohodnosti. Nejvíc mě však dostalo, že jsem minimálně druhou půlku filmu absolutně netušila, kam se děj bude ubírat dál. Navíc mě konec totálně emocionálně rozsekal. Co bylo obrazem jen naznačeno doplnily slova teskné písně o osudové lásce při závěrečných titulcích. (85%) ()
Moderní loupežná gangsterka, která prolíná romantiku se zběsilým krimi thrillerem a nechybí ani závěrečné melodrama. Většinou tyhle filmy končí velkým polibkem, tady to naštěstí končí na hřbitově. Film si podle mě nedokázal vybrat bud´ americkou nebo evropskou cestu, ale i tak byl výsledek koukatelný. Slabší čtyři. ()
jednoduchý scénář,žádné nepředvídatelné zvraty,ponurá atmosféra umocněná protivným filtrem na kameře, která jinak byla velmi dobrá.Dobré vedení režie. ()
Ty chaotické časové skoky mě trochu iritovaly, ale i tak hodně dobré. ()
Při pohledu na oficiální plakát a shlédnutí traileru jsem čekal skvělý mix závodních aut, gangsterky, romantiky s erotikou ( pravda, dostavila se erotika v podání Matthiase a Adele - skvělých herců, kteří mají za sebou jedny z nejodvážnějších filmů jako např. Život Adelé - to je něco, co se v našich filmech nikdy neobjevilo ) plus belmondovskou svižnou akci a vtip s lehkostí a nadhledem ( i ten název českého distributora je takový mile rozverný ). Tak to jsem narazil - závodění minimum, svižnost vyprávění byla dokonale bržděna snahou o prázdnou psychologii, která zpomalovala až do nudy, ale co hůř, v polovině filmu se z výše míněného mixu stalo jen depresivní vězeňské drama, kde se řeší potrat, rakovina,umírání, smrt beznaděj. Na to, co jsem čekal a dostal, to je pro mne největší zklamání roku. ()
Drive po francouzsku. Tak by se dal charakterizovat tenhle notně pro mě až nečekaně chmurný film. Původně jsem čekal akční snímek s prvky krimi a nakonec je z toho až depresivní drama o nezničitelné lásce mezi lumpem co se tváří jako neviňátko a slušňačkou, co má ráda adrenalin. Maximální důraz je zde kladen na chemii dvou společensky zcela odlišných osob, jejichž vztah je založený na sexu, adrenalinu a takovém tom animálním "je t'aime". Takové vztahy tady zkrátka jsou, ale většinou nevěstí nic dobrého. Nevím jak moc je reálná tolerance tohodle vztahu rovného otce hlavní hrdinky Bibi, ale vzhledem k pochmurnému osudu její matky, který ale není zcela konkrétně vysvětlen se dá celkem pochopit, že otec byl ochotný pro svojí dceru udělat vše,hlavně aby byla šťastná. Už jen z toho důvodu, že to zřejmě nedokázal poskytnout své ženě. A navíc rodina přeci drží pohromadě a musí si pomáhat stůj co stůj. Pak je tady lump Gino, který se doslova řídí kodexem co se mu líbí, to si vezme. Má to tak odmalička. V drsném prostředí pasťáku se zklamal v lidech a nikomu nevěří, kromě Bibi a svých kámošů, taky lumpů. Oba spojuje adrenalin, který je drží při životě, ale člověk moc dobře ví, že k úplnému štěstí a naplnění smyslu života to nestačí. Chce to mít vlastní rodinu. Jenže se to celé začne lidově řečeno s*át a jeden průšvih střídá druhý, přičemž všechno má řešení až na jednu věc - zdraví. Jenže jakkoliv je osud této dvojice nepříznivý, chmurný, tak pořád jsem mu nemohl přijít tak nějak na chuť a to z důvodu vlastních antipatií k oběma. Chybí mi tam možnost identifikace s některou z postav, což se mi zkrátka nedaří. Jsou to prostě lumpové nerespektující pravidla ani zákony. Sice se snaží své osudy řešit, opravit svůj život a pomáhat si, nicméně hořká pachuť toho, že je něco špatně se neustále vrací. K tomu se objevuje spousta náhod a smůly, které hlavního hrdinu stále vracejí na začátek cesty k napravení, ke kterému sice i nakonec možná dojde, ale to už je v podstatě pozdě. Zůstává také spousta nedořešených otázek, což mi docela vadilo. Něco se nakouslo a zbytek si člověk musel domyslet s tím, že jsem si to většinou vyložil negativně, když už se to celé tak podělalo. Co se stalo s matkou Bibi, co zraněný kámoš od Gigiho, policista atd.? A co stopáž filmu? Je to dlouhý předlouhý, chvílema až nudný snímek. Na jednu stranu se dá pochopit, že scénky, kdy hrdinové přemýšlí o svém životě se zkrátka jinak natočit nedají, ale možná kdyby se tolik neopakovaly nebo kdyby byly nahrazeny jinými scénami z jejich jinak v podstatě dost stereotypního života, tak by měl film větší spád. Navíc po více jak 2 hodinách člověk o těch dvou vlastně neví nic. Jsou to zkrátka až za hrob do sebe zamilovaní adrenalinový junkies. Zahrané je to parádně, o tom žádná, ale chyběl mi tam nějaký moment á la Drive, kde se prostě držíte sedadla a ani nedýcháte. Akční pasáže jsou natočené s přehledem a nejvíce působivé jsou rychlé projížďky porsche ať už přes den či v noci, kdy obzlváště evokují atmosféru z Drive. Třebaže ke konci filmu emoce gradují, tak divák unavený z první půlky už jen těžko přirozenou cestou roní slzy, spíše je tlačí. Film je dobrý o tom žádná, ale chybí mu intenzita, napětí a větší šmrnc. Hudba a noční svištění v porsche je jak z Drive, opravdu parádní momenty filmu, ale Ryan Gosling je pro mě o dva stupínky výše. () (méně) (více)
Do Ginova zatčení všechno OK. Líbil se mi například pěkný fígl s kontejnerem při loupeži. Po půli to ztratilo šťávu a začalo to být chaotické a především velmi depresívní. Dva filmy v jednom mě moc nepřesvědčily. ()
Reklama