VOD (1)
Série(6) / Epizody(65)
Obsahy(2)
Pár desítek let po turnaji, který jim změnil život, na sebe znova narazí soupeři Johnny a Daniel. (Netflix)
Recenze (220)
Původní Karate Kid byl pro mě jeden z mnoha filmů shlédnutých v pubertě, žádnej extra nostalgickej vztah k tomu nemám. Teď jsem trochu nelogicky shlédnul napřed navazující nový seriál (10 dílů po půl hodině, takže to máte na jedno odpoledne), a až poté původní film. Seriál mě dostal. Bezchybný rozpracování původního tématu (samozřejmě se spoustu odkazů a narážek na původní děj, většinou vtipných. Třeba tím, že hodně věcí je v té nové verzi naopak), kdy ale zároveň z šablonovité jednorozměrné teen zábavy uděláte barevnou chytrou věc. Hlavní hrdinové jsou v seriálu oproti filmu starší, moudřejší a ambivalentnější (postavy prochází proměnou, ze začátku hodní a sympatičtí začínají nasakovat temnou stranou a naopak). Seriál dobře spojuje vysoké s nízkým, takže na pozadí mixu "coming of age" teen romancí, krizí středního věku a karate zápasů se dostanete k vhledům a moudrům, která byste od tohoto žánru možná nečekali. Plus dobře vyváženej poměr dramatu a komedie, kdy obě polohy jsou přirozený, uvěřitelný a lidský. Opět se mi potvrdilo, že často můžou mít "lehké" věci pod povrchem skrytou větší psychologickou hloubku než "těžká" díla, která se o to explicitně snaží. Jsem nadšenej a těším se na další sérii... ()
80.léta stále žijou a Ralph se Zabkou jsou pořád sympaťáci. Není na TV scéně v současnosti jiný seriál (zejména jeho 1.série), který by tak vkusně a chytře pracoval s NOSTALGIÍ, jako právě Cobra Kai. Ale i bez ní je to pořád skvěle odvyprávěný příběh, který stojí na svých nohách, dílem jako absolutní osmdesátkové béčko a zároveň jako depresivní (ale přesto svým způsobem vtipná) sebereflexe mužů středního věku. Pro mě nejpříjemnější seriálové překvapení posledních let, a to se mi původně do něho vůbec nechtělo. ()
Skvělá odpověď na Karate Kid, kterým jsem jako dítě žil. O třicet let nostalgičtější, ale se všemi postavami, které si z původního filmu vybavíte. Navíc William Zabka a Ralph Macchio prokazují, že umí hrát a naprosto s přehledem tento seriál utáhnou. Plus se mi líbí i to, že William má české předky a tak mám pocit, že ho musím podpořit, jak jen to půjde. Už jenom jeho láska k pivu je maximálně sympatická. Cobra Kai je v celkovém kontextu nápadu totální nostalgie. Má pár naprosto geniálních scén, především odehrávajících se vždy na začátku dílu, ale dokáže zabavit i scénářem, který se námětem dobře kroutí a zajímavě tak vytváří problémy mezi dvěmi dojo tak, aby to bavilo a zároveň, aby mě nutilo na další díly koukat dál až do zemdlení. Navíc je u autorů vidět, že moc dobře ví, co točí, protože jediná rozumná postava tu je manželka Daniela, která jediná chápe, co chci. Škoda, že Johnny a Daniel se ale musí chovat vždy úplně jinak a jednat spíš pocity, než rozumem. Jejich sensei by jim to určitě vysvětlit, ale to bychom pak zase nejspíš neměli na co koukat. Za mě tedy super. Zábavný, nápaditý, nostalgický, vztahově přesně takový, abyste měli chuť koukat dál a dál, prostě obecně povedený seriál, který stojí za to nepřehlédnout. A je jen otázkou času, než se z něj stane legenda. ()
Ošuntelý karatisti sa vracajú na scénu v takom béčkovom duchu. Bez väčších nárokov ako také retro to poslúži svojmu účelu a miestami to aj navodí akú takú atmosféru aj vďaka prepojeniu záberov z pôvodného filmu Karate Kid. Prvá séria je len také rozkukávanie, vytvorí dobrú pôdu pod nohami aby sme v ďalších sériach o to viac ocenili príchod starých dobrých postáv z pôvodných filmov Karate Kid. Výborne to tam sedí a vytvára krásne spomienky, aspoň pre tých čo na tomto v 80-90. rokoch vyrastali. Ja som si pošmáknul. Nostalgia, ktorá saje na každom kroku. /80%/ ()
Není to jen nostalgie a opakování. Tohle je o úhlu pohledu, o tom kam člověka vítězství a prohra může dostat a že všechno není jen černé a bílé. Do turnaje jsem byl naprosto nadšen perfektním scénářem (který dialog neměl smysl?), pomrkáváním na staré fanoušky, ale i novými pohledy (existuje pohled, v kterém je šikanující Johny ten outsider?). Turnaj pro mě byl trochu zlom, kdy jsem si řekl, jak tohle skončí a kudy to půjde a přesně to se stalo, ale scénáristé se pomalu vrací k tomu jednoznačnému rozdělení a to mě trochu mrzí. Doufám, že si opět uvědomí, že celé to kouzlo není v tom, tihle jsou špatní a tihle dobří, ale v tom, že každý má svojí cestu a každá situace má více úhlů pohledu. Po dlouhé době jde o seriál, který na mě působí lidsky, přirozeně a elegantně se každým dílem posouvá. ()
S01-80%, S02-80%, S03-60%, S04-80%, S05-70% ()
It's not lame ass karate. It's Cobra Kai! Hlava nebere, jak to může být vůbec dobré; natož TAK dobré. Vždyť je to nikým nechtěné vizuálně laciné pokračování (točené pro Youtube a vycházející z oblíbené fanouškovské konspirační teorie o původním filmu) guilty pleasure kultu specifického pro jednu generaci v podobě "středoškolské soap opery s karate kopy a osmdesátkovou nostalgií". Navíc v hlavních rolích s těmi, kteří ani tehdy žádnými hereckými kvalitami (natož charismatem) neoplývali a, buďme upřímní, dnes už po nich ani pes neštěkl. Světe div se, nejen že je to dobré, je to přímo vynikající. A začíná to u toho, že ti dva dorostli v herce. Především pak ze Zabky, který uhraje i nejsložitější emoce čistě očima a charisma z něj prýští. Stejně jako Stranger Things nejsou dobré "jenom kvůli nostalgii po osmdesátkách", ale především samy o sobě, kde nostalgie je třešnička na dortu, která by to sama o sobě nespasila, tak ani Cobra Kai není dobrá díky nasazeným nekritickým fanouškovským brýlím, skrze nostalgický opar či v guilty pleasure rovině "na to, že to vychází z Karate Kida, tak to vlastně není zlé". Ano, veškeré ty aspekty (vykoupení, nostalgie, nalajnovaný syžet soubojových filmů, zaláskované strasti dospívání à la 90210, depresivní krize středního věku, chybějící otcovské vzory) celkové kvality podporují, ale není to dobré kvůli nim, ale i díky nim. Zdaleka nejlepší na tom jsou však postavy a práce s nimi. U jedné každé se pracuje s motivacemi, u každé je jasné, z čeho její činy vychází (jakkoli s nimi třeba nelze souhlasit) a aspekt "cesta do pekel je dlážděna dobrými úmysly", který podvratně smazává hrany z žánrově tradičního klaďas/záporák/(ne)sympaťák, je tu využíván nejlépe široko daleko. Všichni chybují, ztrácejí nervy, ale zároveň se snaží "být lepší". Což je nejlépe vidět na jin-jang dualitě a tenzi ústředního kvarteta. Výsledkem je, že postavy nejsou divákovi ukradené a díky tomu to funguje ve vážných momentech, v emočně vypjatých, ale i v častých komediálních. Tedy v rovinách, o kterých se původní sérii (ani většině seriálů) ani nesnilo. Druhá řada je uprostřed poněkud přešlapující na místě již vyřčeného, jinak stále výtečná, především díky postavám. Jakkoli už je to trochu béčko, tak uvědomělé a záměrné; speciálně pak finální hromadná bitka. Třetí řada má ke své škodě až příliš z prstu vycucaných přes koleno lámaných změn v loajalitách a celkové vaty. Ke svému štěstí má však také dosud nejvíce silných momentů a nejlepší souboje. A stále je to mrtě koukatelné, dramatické, zábavné, uvědoměle meta a chytlavé. Čtvrtá řada jde v turnajových šlépějích té první. A její největší předností je, že kromobyčejně dobře zúročuje veškeré čtyři řady ústrků, škorpení, pnutí, rozbrojů, emocí... Díky tomu každému o něco jde; ať již o ideály, pomstu, sebepoznání, uznání. Každý o něco hraje. Navíc se to i dále veze na vlně výrazně zlepšených karate segmentů samotných (choreografií i výkony ansámblu) a během finálního turnaje tomu v tomto ohledu nelze vyčíst ani ň. Pátá řada nepochopitelně odsouvá většinu postav na vedlejší kolej a věnuje se primárně dospělákům (včetně konfliktů na katany apod.). Co hůře, většina postav z předchozích sérií si k sobě našla cestu čili veškerá pnutí jsou v háji. Tato řada má tendenci na podzápletky na jednu dvě epizody, na které se pak zapomene. Finále je přehlídka "nevíme jak dále, tak jednu každou postavu necháme dělat činy a rozhodnutí, která by nikdy neudělala a pro které jsme si nepřipravili cestu". A co je na tom vůbec nejhorší? Stal se z toho fanservis. Ano, ten to byl celou dobu, ale s citem i mírou a především směrem k původním filmům, nikoli sebestředně k předchozím řadám. Ovšem Silver je záporák k pohledání, postavy stále sympatické a otevřená vrata pro (snad již) finální řadu nesporně nosná. Není to špatná řada sama o sobě. Pořád je to zábava mixující emoce, motivace a karate-přes-držkovanou. Je špatná "pouze" v kontextu seriálu. | S1: 5/5 | S2: 4/5 | S3: 4/5 | S4: 5/5 | S5: 3/5 | () (méně) (více)
Jsem v trochu nevýhodné situaci - jsem moc starý, abych se ztotožnil s linkou žáků, a moc mladý, abych se ztotožnil s generací učitelů (generací původního Karate Kida - nutno ale dodat, že krom monstrézně nudného a zbytečného výletu do Japonska mi to tlačení nostalgie nevadilo) - přesto to obstojně funguje a kdybych k jedné z těch generací patřil, asi bych si ten seriál mohl zamilovat. Takhle si to "jenom" trochu provinile užívám. Na každý pád musím závidět dnešní generaci teenagerů, které je dnes katerováno na takhle vysoké úrovni. Ne že bych dal na Xenu dopustit, ale za nás to nebylo. Má to v sobě relativní komplexnost, ambivalenci, a přitom to je pořád nepochybně seriál pro děti a děti ho budou schopné aspoň z většiny vstřebat díky těm okázale načrtnutým konfliktům a střetům, kdy se všichni se všemi přátelí a nepřátelí tak, aby to v důsledku rodinných vztahů a křivd minulosti dělalo největší problémy... Největší výtka za mě asi je, že linka na střední je zaplněná klišé a karikaturami možná zbytečně moc, někdy je seriál dalece za hranou směšnosti (v důsledku volnočasových aktivit studentů se život na škole a vlastně v celém městě stal hypernásilným místem, kde vás kdykoliv může zkopat banda teen karatistů), ale zatím v míře, kterou žánr snese. Chtělo by to ale ukončit - v třetí sérii tomu VÝRAZNĚ dochází dech. ()
Na filmy jsem koukal jako malej, takže se řadím do kategorie nostalgiků, tehdy jsem to fakt žral a před seriálem jsem si chtěl obnovit vzpomínky, což jsem teda nakonec neudělal, ale ono to není ani nutný, povedený flashbacky skrz serii řeknou všechno podstatný a byla docela prdel si uvědomit, že to co jsem tehdy považoval za supr karate náklad je dneska vyloženě směšně pomalý a neohrabaný. Ostatně i tady to není žádnej karate masakr a Daniel je vyloženě chcíplej a zprvu jsem na to koukal hlavně z nostalgie, jelikož rozjezd je pomalejší, ale v momentě jak se rozjede Cobra kai a sensei začne nakládat šprtům a lůzrům, tak jsem zbytek první série vdechnul na jeden zátah. Drůhá série je pak totální ultra karate náklad. Strike first, strike hard, no mercy ()
Cobra Kai je vlastně docela depresivní podívanou plnou krize středního věku a pubertálních bolístek. Scenáristé si ovšem vždy dokáží ve správný čas najít cestu i humoru, jenž dá hrdinům i divákům naději v lepší zítřky svou nadsázkou a uvědomělým pomrkáváním na fanoušky originálu, kteří nikdy nezískají pocit, že jim tvůrčí tým šlape na milovanou hračku. Cobra Kai se naopak nebojí přiznat své kořeny, s lehkostí za nimi udělat nostalgickou tlustou čáru a sebevědomě vykročit k novým konfliktům a dějovým zápletkám, které se po vzoru hesla „udeř první, udeř tvrdě, bez slitování“ nebojí s postavami zacházet nečekaně i krutě, aniž by se zprotivily samotným postavám a jejich odkazu. ()
Asi ma nakazila kanadská skupina The Weeknd, ale poslednou dobou na mňa funguje všetko, čo má retro nádych 80. a 90 rokov... Cobra Kai je skvelá oddychovka, ktorá sa chvála bohu nebere vážne, a celú dobu balancuje medzi chcenou patetickosťou a ľahkým humorom - a ide mu to výborne. Bavil som sa aj napriek tomu, že pôvodné filmy som nevidel. A možno tak lepšie :D ()
S01 / Objektivně neobjektivně tak 8/10, ale uteklo to tak strašně rychle, že ten pětikvalt té první řadě tam střelit musím. Je nesmírně osvěžující si po těch všech hodinových seriálech pustit třeba Cobra Kai s jednotlivými díly do třiceti minut (až na výjimky), přitom je oněch 10 dílů naprosto ideálních a bez příběhové vaty. U hlavní dvojky Zabka&Macchio je až neuvěřtelné, že do té doby měli oba prakticky zabitou filmovou kariéru a zde fungují naprosto přirozeně jako by to tak nebylo. Je to takřka nepopsatelný pocit vidět je v takovémhle povedeném seriálu, i když jste kupříkladu jako já neviděli původního Karate Kida, ale viděli jste Himym, takže je oba dobře znáte. Zajímavé je, že tento seriál produkoval Will Smith, stejně jako remake Karate Kida s jeho synem a Jackie Chanem (o kterém je tu zmíňka, ale remake pochopitelně jakoby neexistoval). Skvělé feel good nezávadné karate osvěžení, tehdy dokonce zdarma na Youtube (nyní už na Netflixu). S03 / Celou třetí řadu jsem přemýšlel nad tím, jestli to, jak je to hloupoučké a naivní byl vlastně záměr či nikoliv. Za mě už by se možná mohli od toho ducha původního filmu malinko oprostit. V podstatě jakékoliv bitky mi přišly vyloženě slabé, strojeně pomalé a nepřipomínaly skutečný boj leč jen choreografii. Pořád je to feel good seriál, který jsem si občas rád po jednom dílu pouštěl, ale kvalita citelně opadla a jsem docela zvědav do jaké úrovně protizákonného chování to chtějí tvůrci vyšponovat. Ale musím pochválit mnoho návratů postav, které potěší zejména fanoušky originálu S04 / Tvůrce Cobra Kai musím za čtvrtou řadu moc pochválit. Po tom, co jsem si u posledních dvou řad stěžoval, jak je to příliš plytké a hloupoučké, leč stále zábavné, čtvrtá řada už mi taková nepřišla a co víc, byla návykovější než kdy předtím. Možná i více než řada první, kterou jsem tehdy sjížděl ještě na Youtube Red. Samozřejmě výtky mám, ale pod patronátem Netflixu se sympatické partičce okolo Johnnyho Lawrence a Daniela LaRussa (nebo Lapussa?) neskutečně daří a já se těším na pětku. A to to těsně loni stihly dokonce dvě řady, samozřejmě kvůli odkladu při akvizici seriálu. Menší výtkou je postava Kennyho, jehož herec mi absolutně nesedí ač chápu, kam se jeho dějový oblouk měl posunout, nicméně za pár týdnů se naučit karate? Tenhle sport je mi absolutně volný, ale i mně to přijde značně přehnané, leč pro odsýpání děje pochopitelné. U něhož mi ale dějový oblouk přijde až moc zrychlený (samozřejmě jsme až později měli zjistit jak se věci mají, ale stejně) je u dalšího nováčka - Terryho, ale budiž. Největší výtka tak přichází na souboje, hlavně mimo turnaje na house party atd, samozřejmě, že to jsou stále mladí herci a ne karatisté, ale v některých momentech mi to až příliš přišlo jako choreografická přehlídka než skutečný nevraživý boj znepřátelených stran. Což neplatí o závěrečném turnaji, kde se choreografie (možná vlivem střihu) násobně zlepšila a zrychlila. Ačkoliv jsem zaměřoval spíše na výtky, musím směle konstatovat, že Cobra Kai je nyní devízou Netflixovské produkce a rozhodně je jeden z těch seriálů, který nováčkům sociální sítě s červeným N v názvu doporučím jako jako jeden z prvních. S05 / Překvapuje mě, jak moc mě vlastně dle komentáře bavila 4. řada po slabší třetí a jak mě vůbec nebavila pátá a naprosto se pro mě ten koncept vyčerpal. Poslední řadu ještě dám, ale už se to zkrátka dření. A vážně nevím čím to je, ten koncept naivní sportovní komedie jsem přijal, ale zkrátka mi to tentokrát vůbec nesedlo. |S1: 5/5 | S2: 4/5 | S3: 4/5 | S4: 5/5 | S5: 3/5 | () (méně) (více)
„Dospělí chlapi se budou házet do bazénu!“ Nostalgie, 80. léta, limonádové trable, lehce umělé konflikty a rivalita. A staré dobré karate. První chlastá, čumí na staré fláky, žije sám a čistí septiky, druhému se daří v podnikání, má milující rodinu, je samý úsměv, vzor poctivosti. Johnny Lawrence a Daniel LaRusso. Když prvnímu jmenovanému nabourají milovaného Pontiaca, odchází z opravny s bonsají. Od kohopak ji asi dostal? Je úžasné vidět, jak tvůrci vzali z úvodní trilogie jen to smysluplné (staré dobré karate, slušně uchopené postavy) a obalili to dalšími nosnými prvky (včetně humoru) pro svoje mnohem bohatší vyprávění. Tohle dvacetiletí diváci nemůžou absolutně pobírat. Zázraky se dějí. Úsměvných až zoufalých snah o oživení dávno mrtvých kultů už tady nemálo bylo, tentokrát to vyšlo. Zaslouženě. Laťka zůstává vysoko, potěší i jedince, kteří nemají až tak vřelý vztah k původní filmové trilogii (ale samozřejmě je éra 80. let neminula). Já třeba ulítával spíš na prvním Karate tiger, kdy jsem si finální souboj s Kurtem McKinneym a šklebícím se belgickým Rusem Jean-Claudem přehrával několikrát za sebou. Jednotlivé série si drží kvalitu, ač samozřejmě rivalita mezi Johnnym a Dannym místy mírně nabírá na umělosti. Scénáristé holt hodně chtějí, aby se přiostřilo. Rovněž místy mnohé natahují a ve výsledku se toho v daný díl až tolik nestane. Občas se to zbytečně zavrtává do rodinného melodramatu. I vztahové peripetie jsou poměrně mdlé. Každopádně když to dějově vázne, každá epizoda nabídne pár vtipů, kdy mnohé z nich opravdu fungují. Prostě se sešel tým lidí, kteří nad výsledkem přemýšlejí a rozumějí oběma dobám. A hlavně nás vracejí do té, kterou jsme měli tak rádi. Je rovněž s podivem, že ústřední dvojka (Ralph Macchio a William Zabka) roky sbírala jen filmové drobky a pak přikluše s něčím, v čem funguje naprosto přirozeně. Paráda. „Nevymřelo karate v osmdesátkách?“ LEDEN 2022: Čtvrtá řada měla přijít s něčím novým, ale to se úplně nepovedlo. Sice hlásíme další velký návrat, Terry Silver, padouch z Karate Kid 3, ale najednou jsme v půlce série a uvědomíme si, že sledujeme prakticky to samé, občas přijde mrak, pak zase vysvitne slunce, vývoj postav i děje je víceméně nijaký. Scenáristické protahování rivality mezi ústřední dvojkou bylo až úsměvné. ()
Strike first! Strike hard! No mercy! - Udri prvý! Udri tvrdo! Žiadne zľutovanie!!! V roku 2018 mal premiéru americký televízny seriál "Cobra Kai". Je to voľné pokračovanie kultového kino filmu "Karate Kid", ktorý bol natočený v roku 1984. Dej sa odohráva tridsať štyri rokov po udalostiach, ktoré sa odohrali v pôvodnom snímku. V hlavných úlohách sa znova objavili herci William Zabka a Ralph Macchio. Znova vypukla rivalita medzi Johnny Lawrenceom a Danielom LaRussom. Dódžó Cobra Kai povstalo z popola ako bájny, mýtický Fénix. Nostalgický, seriálový karate návrat k ideálom a atmosfére osemdesiatych rokov minulého storočia sa dokonale vydaril. Úžasná, päť hviezdičková, retro karate jazda. Cobra Kai never die!!! ***** ()
Velmi mile prekvapenie. Herci si navrat do svojich uloh uzivaju, vdaka striedmej dlzke nie je cas na tradicnu serialovu vatu (aj ked tam samozrejme je) a cele je to prijemne nostalgicke (aj ked obcas dost na silu). Ako fanusik povodneho filmu som si to krasne uzil. 8/10 2. Seria Takze zosup. Posledna cast je bombova, ale co jej predchadza je tradicna serialovo nevyrovnana a utahana vata. Aj tak vsak stale celkom fajn 7/10 P.S. Willam Zabka je prekvapivo vyborny herec ()
Velké překvapení a opravdu super, naprosto skvělá práce scénáristů, kteří neuvěřitelně zapracovali pokračování, které frčí a nenásilně rozvíjí. ()
nejsem cílovka... ()
Tak jo, po shlédnutí celé série musím uznat, že takovou šupu jsem nečekal, velké překvapení pro fandy původního Karate Kida, neskutečná nostalgie, která funguje naplno. Už se nemohu dočkat druhé série. I druhá série byla naprosto špičková, opět hodně nostalgie, vzpomínání a životních lekcí a ten konec, neskutečně se těším na třetí řadu, to bude brutálka :) Třetí sérka brnkala na notu nostalgie ještě více než předešlé, je to fakt pecka :) 4 série opět parádička, opět brnká na 80/90, Krvavý sport, hudba z Rockyho, flashbacky, jsem zvědav s čím přijdou do pětky :) Pátá série opět bravurní, stála se tu laťku drží a brnkají na nostalgii naprosto famózně :) ()
Nemal som vysoké očakávania. Z Karate Kid totiž po rokoch zostal iba taký patetický nostalgický obláčik, na ktorý sa síce dobre spomína, ale samotné pozeranie už toho moc neponúkne. No som prekvapený, ako sa tu dokázal rozvinúť príbeh "loosera" finálového zápasu. Samozrejme, má to svoje chyby, tiež je tu niekoľko vecí nad ktorými som zdvihol obočie, ale v konečnom dôsledku som si stále rád pustil nový diel.... niekedy som si aj povedal, že taká vtákovina, no nemohol som si pomôcť. Má to skrátka v sebe akési kúzlo. A teším sa aj na novú sériu, ktorá sa už chystá. Príjemné pukancové guilty pleasure. Slušný nadpriemer. 80/100 ()
Schematické a předvídatelné jak prase, sluníčkové ještě víc. Kupodivu ale to moc nevadí, ten pohled "z druhé strany" je i tak zajímavý a zábavný - návrat ke klasice tak postmoderní, jak jen to jde, ale přitom pořád zábavně cheesy. Otázkou ale je, jestli to vůbec může bavit někoho, kdo na Karate Kidovi nevyrostl. /// Druhá řada pokračuje v ještě lepším stylu a je radost se na to dívat, třetí řada naopak většinu dobrého v seriálu solidně pohřbívá a nestojí za vidění vůbec... a když už, tak z ní bohatě stačí její poslední tři díly, všechny předchozí jsou úplně zbytečné. /// Čtvrtá řada - první série byly svým přístupem k původně filmovým postavám a příběhu zdaleka nejzajímavější a od té doby se už jede spíš na volnoběh, opakují pořád stejná schémata bez velkých překvapení - prostě se jen u půlky postav točí že kdo byl za kokota minule je teď v pohodě a obráceně, s povinným přírůstkem dalšího starce z originálních filmů, a teď už i s novou generací děcek která jede zase to samé co ta starší... ale vlastně mi to moc nevadí, jako příjemná odpočinkovka s místy dost zábavnými momenty to pořád funguje dobře. 8/10 ()
Reklama