Kamera:
Miloš PetrolínHudba:
Petr HapkaHrají:
Ilja Prachař, Antonie Hegerlíková, Helga Čočková, Zdena Studenková, Vladimír Černý, Jiří Hálek, Blanka Waleská, Bohumil Šmída, Václav Mareš, Gustav Heverle (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Povídkový film zachycující tři různé tváře zločinu. V povídce "Víkend" zabije Karas ženu, kterou před časem znásilnil, aby ji umlčel. Omylem však zabil jinou ženu. V "Rukojmích" terorizuje narkoman Čaban nemocniční operační tým, ale rozvážní lékaři složitou situaci zvládnou. V "Kapsáři" se zloděj Benda hned po propuštění chce vrátit k řemeslu, ale jeho pokus končí tragicky... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (71)
Povídková kriminálka, která se s tématy moc nepáře. V první povídce Víkend zaujme Ilja Prachař v roli chlápka, který znásilní Zdenu Studenkovou (nehorázná šťabajzna a zároveň i její první filmová role) a poté co ho pozná se mu situace vymkne z rukou. Ve druhé povídce Rukojmí vyloženě řádí Jiří Hálek jako narkoman, který se nezastaví před ničím, aby dosáhl své dávky (velká škoda, že tento vyjímečný herec dostával před kamerou jen samé malé úlohy a tohle byl jeho velký herecký koncert). V posledním vyprávění Kapsář zase kraluje Petr Čepek coby propuštěný vězeň, který chce na svobodě sekat už jen dobrotu, ale dlouho mu to nevydrží. Jeho bývalou partnerku hraje moje femme fatale Jana Brejchová (té krasavici to seklo v jakékoliv roli). Hudbu dělal Petra Hapka a je poznat, že byl nadaným žákem a obdivovatelem Zdeňka Lišky, zejména v povídce Víkend jakoby Liškovi vypadl z oka (noty), nebo jeho disharmonické bubny v Rukojmí. Každá povídka se snaží divákovi objasnit to jediné - motiv pro vraždu. A sakramentsky to funguje! ()
Vždycky jsem měl za to, že česká detektivka se proslavila především poctivou detektivní prací, smyčkou stahující se kolem pachatele, a k tomu charizmatickým hlavním vyšetřovatelem. V tomto povídkovém filmu se logicky nedočkáme posledního atributu, ale co je horší, ani ten první není divákovi dopřán, což je obzvlášť markantní u dějství prvého. A nezachrání to ani mladinká Zdena Studenková v proklatě krátkých minišatech s kravatkou;) O těch deset procent nad průměr se Motiv Pro Vraždu vytáhne jen díky skvělému psychotizujícímu narkomanovi Jiřího Hálka a v některých scénách slušné atmosféře, na které má lví podíl Petr Hapka. 60% ()
Spíše psychologizující záležitost, která kriminální zápletku značně ošizuje (zatčení pachatelů většinou proběhnou zkratkovitě zbytečně kvapně). 50%. ()
Jak již zmíněno, nejedná se o klasickou kriminálku, ale o tři povídky, z nich nejlepší byla ta první ( Víkend ), ta měla v sobě alespoň napětí i když logika uvažování Iljy Prachaře byla na úrovni vegetariána co přijede nakoupovat na jatka. Druhá povídka Rukojmí byla hodně brutální, nevybavuji si kdy jsem viděl brutálnější českou krimošku, ale ten děj. Poblázněná smažka zmateně pobíhá městem tak dlouho až se ocitne u komplikovanýho porodu, to jeden žasne. Třetí povídka Kapsář byla pitomá a dějově naprosto nevýrazná. ()
Velmi dobrý normalizační kriminální tryptich, od zajímavých autorů, pro všecky, to byl de facto režisérský debut a to dost výrazný. Pro mě osobně, jasně nejlepší druhá, která je i nejvíc ceněná, často se o ni mluví, jako o tě, která rázně překračovala, dobové konvence žánru, jmenovala se "Rukojmí", Jiří Hájek v roli nebezpečného narkomana, který potřebuje nutně novou dávku morfia, je zde opravdu excelentní, jeho role je opravdu hodnověrná. Ve třetí mě bohužel trochu vadila, ta kolotočářská hudba, na kterou jsem alergickej, jinak první a třetí, jsou oproti té druhé, velmi sugestivní, už méně výrazné, i co se týče jednotlivých hereckých výkonů.. ()
Když dávaj v sobotu odpoledne na nově nějakou tu detektivku ze 70. let, tak se na to vždycky rád podívám. Ale tohle mě trochu překvapilo, protože jsem netušil, že to budou 3 příběhy, který spolu nemaj žádnou souvislost... Kdybych měl každej příběh ohodnotit zvlášť, tak bych to viděl asi takhle: Víkend - ***, Rukojmí - ****, Kapsář - ** ()
Na svoji dobu slušně napsané a natočené detektivní příběhy, ovšem pomineme-li tváře českých herců a srováme-li s dnešním světovým žánrovým průměrem, pak to žádná sláva není. Film mi utkvěl v paměti především díky hereckým výkonům Prachaře a Hálka. Celkový dojem 50 %. ()
Třikrát české krimi. Znásilnění, drogy, drobné delikty. Hned první povídka Július Matula Víkend, předjímající Smrt stopařek dala výbornou příležitost pro debutující Zdenu Studenkovou, která překvapila kvalitou svého výkonu i půvabů v tak mladém věku. Dobrý je i kriminalista Postráneckého. Druhá povídka Jiřího Svobody Rukojmí je zatím ještě slabá, první samostatná práce ho zatím ještě čekala. Ve třetí povídce Kapsář Tomáše Svobody klasicky zaujme především příjemné herectví Jany Brejchové a Petra Čepka. ()
1. Víkend: klasická detektivka s klasickou zápletkou. Skvělý Ilja Prachař, dobrý Václav Postránecký. Po všech stránkách nevybočující z řady, ale neudící a celkem zajímavé. 2. Rukojmí: takový malý thriller, rozehraný na malém prostoru. Vynikající Jiří Hálek. 3. Kapsář: skvělý příběh, ovšem mizerná režie a ani herci s tím nic neudělají. Ale i tak ucházející Petr Čepek s Josefem Abrhámem. ()
Hodně dobrý trojfilm - dojem z něj mi pokazila jen "mistrná" dedukce, díky níž strážci zákona začali v první povídce podezírat postavu Ilji Prachaře, a pak úplně poslední věta v závěrečné povídce (bohužel ji říká Josef Abrhám). Jinak bez výhrad. Povídka Víkend je podařený rozjezd, jemuž hudba Petra Hapky místy dodává i nečekaně poetický nádech. Druhá část Rukojmí je zase nebývale drsná - Jiří Hálek coby panikařící nebezpečný narkoman nemá obdoby a řádí jako bestie. Povídka je natočená velice svižně, akčně a napínavě. Závěrečný příběh má nejsilnější obsazení a také podle toho vypadá - uhrančivě smutný Petr Čepek se mi vryl hluboko do paměti, finále žene slzy do očí. A opět výborná Hapkova hudba. ()
Vidieť mladú Studenkovú bez podprdy a bez plastických operácií, drogovo závislého občana socialistického Československa ako i tvrďáka Petra Čepka s kriminálnou minulosťou, to bol zážitok .... a samozrejme všadeprítomná láskavá a úspešná Verejná Bezpečnosť ()
Zajímavý kompilát různých pohledů a typů zločinu! ()
„Zprznil krásku v ořeší, pohrabáč to vyřeší.“ Povídkové sockrimi s výchovným aspektem, který tenkrát zafungoval. Po zhlédnutí, ještě na základce, jsem si předsevzal, že nikdy nebudu krást, fetovat ani brát stopařky. Zatím dobrý. Ale stopnout si mě náctiletá Studénková v kraťounké sukénce... ZAMŘÍŽOVANÉ OKÉNKO: [][] § 1) Kdepak Prachař. V kategorii sexuální agresor následně vrahem kraluje Perepeczko ve Smrti stopařek, z toho mrazilo. § 2) Zfetovaný vyšilující Hálek klouzal po šikmé ploše přesvědčivě, zasloužil by vlastní film. § 3) Opuštěná dětská duše vs. milosrdné lži. Tatínek není kriminálník, jen (ne)šikovný kouzelník, který zmizel. Btw, kníže temných postav Petr Čepek, s jeho ďábelsky uhrančivýma očima, vytahuje nůž... ale lidi se mu jen smějí nebo ho rovnou fackují. Hodně divné. [][] A chudák Studénková, krásná holka, ale takový pech na chlapy! Tady ji v lese zalehnul funící Trautenberk, pak v zámeckém parku znetvořený baleťák a nakonec skončila v nevěstinci. Sice luxusním, ale na csfd hanebně podhodnoceném. ()
Málo napětí, atmosféra jen v několika okamžicích. Povídka o narkomanovi se mi nelíbila ani trochu, Kapsáři jsou moc smutní (Cepek exceluje). Celkově taková normalizační šeď šponovaná prostředím zločinu. Hodně dobř se dívá na Zdenu Studénkovou v plavkách (to byla kobra). ()
Víkend - 65%, Rukojmí - 55%, Kapsář - 45% - 5. 12. 2009 - 55% ()
Napínavě natočený černobílý povídkový film s výbornými hereckými výkony. ()
Prostřední Rukojmí s excelentním Jiřím Hájkem je fakt malý klenot, zajímavou atmosféru má i poslední povídka s Petrem Čepkem, jakási variace na western (s pěknou atmosférou lidových putyk), nejméně nápaditá mi přišla povídka úvodní. Celkově však dobrý film. ()
Psychologicky prokreslené postavy vrahů umocňuje hudba a herecké výkony - především Jiřího Hálka a Petra Čepka. Motiv vlaku v poseldní povídce využit maximálně, navíc byl zajímavě rozveden vztah otce a syna. ()
Všechny tři povídky stály za prd. 30% ()
Tři povídky, tři různé tváře zločinu...v první povídce naivní přístup vraha zbavit se oběti, kterou předtím znásilnil, ve druhé povídce zoufalý pokus narkomana získat svou dávku, kvůli které je schopen jít přes mrtvoly. A třetí povídka vypráví o marné snaze propuštěného vězně zařadit se do normálního života, ke které mu nepomůže ani jeho syn. Myslím, že jednotliví režiséři zvládli svou práci dobře a připravili nám divákům napínavou podívanou ()
Reklama