Režie:
Oriol PauloKamera:
Xavi GiménezHudba:
Fernando VelázquezHrají:
Adriana Ugarte, Chino Darín, Javier Gutiérrez, Álvaro Morte, Nora Navas, Francesc Orella, Clara Segura, Aina Clotet, Belén Rueda, Ana Wagener, Albert Pérez (více)VOD (1)
Obsahy(1)
V den pádu Berlínské zdi se nad Španělskem točí zvláštní bouře a malý chlapec slyší v domě přes ulici hluk souboje a jde se do obydlí sousedů podívat. Tam spatří muže s krvavým nožem stojícím nad mrtvou manželkou. Chlapec v panice prchá a venku na ulici ho přejede auto. Po mnoha letech přichází identická bouře a Vera Roy (Adriana Ugarte) najde ve svém domě starou kameru a televizor. Když si chce se svým manželem pustit staré nahrávky, ještě netuší, že působení nevyzpytatelného přírodního jevu jí několikrát změní život takovým způsobem, jaký si do té chvíle nedokázala ani představit. (C0r0ner)
(více)Recenze (156)
Oriol Paulo zmiešal Okno do dvora s Frekvenciou a výsledkom nie je žiadna zlátanina, ale prepracovaný a logicky do seba zapadajúci scenár. Obrovskou výhodou je, že film sa nikam neponáhla a tak má divák v deji po celý čas prehľad a nikdy sa nestratí. Napriek tomu film dokáže v tie správne momenty prekvapiť. Kto ale pozná aj ostatnú Paulovu tvorbu, možno na niektoré veci dojde skôr, než tvorcovia zamýšľali. Priznám sa ale, že mne tá hlavná pointa došla až spoločne s prezretím hlavnej hrdinky. Popravde ak by film skončil v čase 1:50, nič by sa nestalo, Vera sa tu totiž ocitá v momente veľkej dilemy, ale aj nasledujúci dej, ktorý sa snaží všetko poctivo uzavrieť a aj tak učiní, ma nesklamal. Len ten predchádzajúci, prvý koniec, by mi k plnej spokojnosti úplne stačil. No a ak má niekto dojem, že Oriol Paulo je súčasný španielsky Hitchcock, tak s ním súhlasím. Kto mu v subžánri mind-fuck trileru dokáže v Európe v súčasnosti konkurovať? ()
Zajímavý hlavní nápad s bouří, která umožní propojení dvou časových linek. Očividně inspirované Frekvencí (doporučuji!), ale ženská hrdinka tomu dodává jiný drive. Líbilo se mi zapojení starého zločinu a záhada s osudem chlapce, kterého vidíme na začátku. Bohužel konec filmu trochu zklame, nemá potřebný dopad, naopak je uspěchaný. I tak ale Španělé zvládli něco, o čem se českým tvůrcům může jen zdát. ()
Další skvělý snímek od Oriola Paula. Znám od něj ale i lepší věci. Celé je to postavené na podobném cestování v čase, jaké bylo použito v Mužích v černém 3. Žena se během zvláštní bouře prostřednictvím videokamery a staré televize spojí s chlapcem z minulosti, aby mu zachránila život. To ale ten její obrátí vzhůru nohama a ona přijde o dceru. Snaží se tedy vše vrátit zpět, ale to není tak jednoduché. Podaří se jí vše napravit a dceru zachránit? "My se známe? Ano, ale nepamatuješ si to." ()
Oriol Paulo je autorom geniálnych filmov, ako Telo či Contratiempo, a preto som neočakával, že by sa mu tento film nevydaril. Určite nedosahuje kvalitu tých dvoch spomínaných, ktoré boli podľa mňa bezchybné, ale aj tu ma dosť dobre zaujal. Napriek tomu, že námet s búrkou a časovými slučkami nie je nič nové či originálne, nájdeme si tu bezchybné zvraty, spletitosť náhod a vnorenie sa do deja po celé dve hodiny. Som rád za takéto filmy a je len škoda, že takúto tvorbu naše televízie vôbec nepreberajú. Radšej tam dávajú čokoľvek americké, hlavne že to vyvolá mozgovú obrnu. ()
Já jsem tě zachránila. Teď jsi na řadě ty. Večne strapatý Oriol je majster sveta v kombinovaní, ba až prekombinovaní. Počas tejto búrky sa ale podľa mňa krotil, pretože to cestovanie v čase je celkom prehľadné. Príbehovo je to hutné, miestami atmosferické a všetky postavy sú zaujímavé. Odporúčam. ()
Výborná epická stránka, prostě španělský thriller, co by člověk mohl chtít víc. Nicméně po La Cara Oculta / Contratiempo atd., trochu výrazněji zaostává . Cestování v čase není úplně promyšlené. Jednoduchá dějová linie na způsob Butterfly effect. ()
Čekal jsem větší mindfuck. Spíš krimi drama a ta hl. postava mi přišla uplně dementní. ()
Velmi emocionální drama komerčního thrilleru o cestování časem s přehršlí násilí. Film má uspokojivou komplexnost, ale malou hloubku. Pro zábavu dobrý. ()
Slušný thriller na téma cestování v čase, kdy úvodní zápletka nedává moc smysl, ale film dokáže příjemně napínat, prakticky po celou dobu, přestože je občas až zbytečně překombinovaný. ()
Záhadná bouře si pohrává s motivem efektu motýlích křídel a mísí v sobě prvky kriminálního dramatu a sci-fi o hrátkách s časech, přičemž dokáže diváka upoutat po téměř celou dobu stopáže. Závěrečná třetina byla scenáristicky možná trochu divočejší, přesto hodnotím film jako celek velmi kladně, na čemž měla velký podíl právě ona detektivní zápletka a postupné odkrývání pravdy, lapené v bouřlivých osidlech času. Výtku bych měl vůči hlavní postavě Very, která byla místy až příliš (typicky španělsky) hysterická - zde šlo určitě ubrat na projevu, protože to trochu ubíralo na uvěřitelnosti. ()
Brutální nálož mindfucku o cestě časem ze Španělska, které opět (už mě to ani nepřekvapuje) dává skvělý film. Potěší herecké obsazení (profesor z La Casa de Papel) a neskutečně sympatická a příjemná hlavní herečka. Tenhle film se může zařadit mezi pecky jako Contratiempo a El cuerpo, protože opět nakládá divákovi solidní atmošku, kde se napětí drží už od prvních minut a nepouští z plynu až do konce. Několikrát se mi u filmu nadělala husí kůže, což se fakt často nestává, ale tady film sází jeden zvrat a odhalení za druhým, postupně dávkované v průběhu celých dvou hodin. Plusem je, že je z dílny Netflixu, takže snad ho uvidí co nejvíc lidí, protože tohle by mohla být klidně i nová "klasika" ve scifi/time travel filmech. No já k tomu nemám co vytknout, tohle je prostě must see movie, nad kterým budu ještě asi hodně dlouho přemýšlet a dávat si ho v hlavě dokupy. ()
Moc se mi to nelíbilo, nevím proč. Možná proto, že to bylo takové chtěné. Vypočítavé. Nebo proto, že se tam vlastně celou dobu nic nedělo a celý ten příběh je roztahaný na dvě hodiny a devět minut zcela zbytečně, stačilo by čtyřicet minut nějakého mysteriozního seriálu. Navíc vlastně ten konec není dořečený - doposud se divákovi vše až doslovně snášelo pod nos, a najednou nevíme, co ten kluk udělal nebo neudělal, jak to zpětně celé zafungovalo (Vím, holka to někde v rychlosti vysvětluje včetně všech souvislostí, ale popravdě, pamatovat si celé není v možnostech obyčejného diváka.), a vlastně ani ten paradox, proč si ty linie pamatuje (všechny!), zatímco ostatní ani ťuk. Ta bouřka jsem doufal, že také bude mít mystičtější přesah, ale prostě se jen blýská a dojde k propojení minulosti s přítomností. V jednu chvíli mi pak už dokonce přišlo směšné, jak je tahle ženská vlastně pro tři muže (protože to vypadá, že nakonec skončí s tím pilotem letadel, že?). Navíc jsem těm postavím ale ani za mák nevěřil, přišly mi hrozně neživotné, všechny, jen figurky na šachovnici. ()
Tak jsem se zase jednou dočkal příjemného překvapení. Thrilleroidní drama plné bouřky, střetů dvou časových rovin a snahy o dosažení spravedlnosti se extrémně povedlo a po celé dvě hodiny jsem neodtrhl oči od obrazovky. Výborné herecké výkony, skvěle propracovaný scénář a fantastická režie stály za tím, že mě tento film tak mocně bavil. Tady jsem jinak hodnotit ani nemohl. ()
Přiznaná inspirace Frekvencí, ale narozdíl od originálu Paulo hlavní hrdince zamíchá životem podstatně víc. Na druhou stranu to je kámen úrazu, protože když nad tím člověk začne trochu přemýšlet, a to se prostě stane, zjistí, že to trochu nehraje. A to především v závěru. Nicméně to je jen mírný scénáristický lapsus, který zase tolik celkový dojem nezkazí. Seděli mi i herci s výbornou a sympatickou, byť občas až moc hysterickou, Adrianou Ugarte v hlavní roli. Jedná se sice zatím o nejhorší Pauloeho (nebo jak se to skloňuje) režijní počin, ale pořád je to nadprůměrná zábava. 70% ()
Oriol Paulo nám po filmech El Cuerpo (Tělo) a Contratiempo servíruje další z řady dnes už klasických španělských thrillerů a Durante la tormenta je z nich bezesporu největší mindfuck. Jen mě překvapuje, že to stále vidělo tak málo lidí, asi špatná reklama. :-D V hlavní roli se nám představí talentovaná a krásná Adriana Ugarte, dále třeba Javier Guttiérez známý ze skvělé kriminálky Mokřina (La Isla mínima) a nechybí ani známá a slavná Belén Rueda (Los ojos de Julia, El cuerpo). ()
Španělé sem-tam vyprodukují opravdu kvalitní filmové kousky. Zejména v žánru thriller nebo horor. Toto je jeden z těch velmi zdařilých filmů. Mysteriózní (krimi) thriller, který lehce připomene film "Frekvence", ale rychle se ubírá svou vlastní mnohem komplikovanější zápletkou. Závěrečné dramatické rozuzlení bylo skoro až překombinované. Celkově však velmi povedená napínavá podívaná na pozdní večer! 85% (viděl jsem: 1x dvd tit) ()
Oriol Paulo si mě opakovaně maže na chleba a povedlo se mu to znova. Jeho "co by bylo, kdyby..." mě baví. Zvláštní bouře, Vera Roy (půvabná a působivá Adriana Ugarte), televize, kamera a co se stane, když z přítomnosti zasáhne do minulosti, aby zachránila jeden život... ()
Cestování časem, časové paradoxy i sebenaplňující paradox aneb zabijeme Hitlera a tatínek nám pak za to naoplátku vyhlásí válku. Solidně překombinovaný děj, guláš v hlavě, ale na druhou stranu vás to neuvěřitelně pohltí a donutí přemýšlet, i když pravděpodobně vám trochu hlava bude pracovat víc, než byste u filmu chtěli. Herci skvělí, režie super, ale na plnou palbu to tentokrát není, protože z toho budete mít haluz...75% ()
Zápletka NENÍ překombinovaná a nejsou v ní chyby. To jen my máme s chápáním cestování v čase pochopitelné problémy. --- A k tomu krásná romance... Vím že střízlivě vzato trochu nadhodnocuji, ale musím jít do plných. Nádherný, překrásný, silný příběh lásky, která doslova vzdoruje času. ()
Oriol Paulo je ďábel. Zase mě dostal touto zajímavou hříčkou, která v sobě skrývá všechno co mám rád: mindfucky, cestování časem, nějaký to drámo a lehce romantiky. Prostě perfektní. Tělo bylo sice na konci údernější, ale i tak plná palba. ()
Reklama