Režie:
Jiří AdamecScénář:
Jiří HubačKamera:
Juraj ŠajmovičHrají:
Jaromír Hanzlík, Zlata Adamovská, Eva Hudečková, Ivana Andrlová, Jiří Bartoška, Petr Kostka, Josef Vinklář, Josef Karlík, Zdena Hadrbolcová, Miroslav Zounar (více)Epizody(11)
Obsahy(1)
Jsou vždy tam, kde se něco děje. Když je život v ohrožení, přicházejí záchranáři. V jedenácti dílech budete moci sledovat úsilí hrstky obětavých lidí, vyjíždět s posádkami vozů Záchranné služby tam, odkud se ozývá naléhavé volání. Lékaři, ostatní členové posádky vozů Záchranné služby a jejich nejbližší budou vstupovat do vašich domovů: J. Hanzlík (MUDr. Vojtěch Jandera), J. Bartoška (MUDr. Richard Skalka), Z. Adamovská (Eliška Vorlová), P. Zedníček (sanitář Fanda), P. Kostka (MUDr. Mádr), F. Němec (sanitář Evžen), V. Galatíková (vrchní sestra Záchranné služby), T. Juřička (Jarda Jandera), J. Karlík (otec Jandera) a celá řada dalších. (Česká televize)
(více)Recenze (311)
přehlídka afektovaných nudných projevů, nezábavné ()
V době šedé televizní zábavy byla v Sanitce pamětihodná scéna, ve které pan Srstka poslal pana Hanzlíka do prdele. O tom se tehdy mluvilo jako o odvážném, div ne disidentském, počinu. Takhle přeci mezi sebou soudruzi nemluví. Ale to je bohužel tak jediné, co je na tomto seriálu zajímavé. ()
Sanitka je kupodivu převážně dost depresivní seriál z obvykle podstatně jinak pojímaného prostředí záchranné služby, kde hlavní roli mají mezilidské vztahy a jejich vývoj. Zákroky "rychlé" jsou tu v podstatě jen jakýmsi zpestřením, a vždy vedou k další scéně profesní a/nebo osobní konfrontace. Dejte řeč s někým, kdo tu nevděčnou práci dělá, a dozvíte se, že na slovech pana Vinkláře - který tu podává nejlepší herecký výkon ze všech zúčastněných - se za těch x desetiletí nic nezměnilo. Sanitka jako seriál fungovala tenkrát a funguje i dnes, a ty drobné úlitby režimu jsem ochoten režiséru Adamcovi (narozdíl od zločinů proti divákově inteligenci, které páchá v už nemálo posledních letech) odpustit. 80% ()
Jen mě tak napadá - úlitby komunistickému režimu nebyly zločiny proti divákově inteligenci? Jinak, chca nechca, musím hodnocení Sanitky lehce poupravit. Stále platí, že píseň je osmdeátkově hnusná, vyprávění plné patosu a zvláštností, na Hubače dost. Sanitka nemá žádný historický dějový oblouk, nastane v něm vývoj co se týče postav i modernizace samotné záchranné služby, jenže bez zasazení do konkrétních let je to k ničemu. Eva Hudečková a Josef Karlík dost přehrávají, nejhorší je asi pořád zápletka kolem doktora Mádra a to už jsme zpět u úliteb a inteligence. Po těch letech mě ale velmi potěšilo, jak je postava Jandery nejednoznačná - drzý i k tehdejším autoritám, dovolí si vyslovit myšlenku, že nikdo není jen černý, nebo bílý, divák si není jist, jestli je jeho vztah k bývalé milence pouhým přátelstvím a podobně. Na nervy vám jde možná jen jeho připitomělý úsměv, když z něj všichni lámají, proč vlastně k té záchrance chce, přitom i největšímu blbečkovi musí být jasné, že chce zkrátka být u první starosti o pacienta. Otázkou do diskuze je, jestli by se tehdy s touto povahou skutečně dostal tam, kam se dostal jako postava v seriálu. Jinak Režisér Jiří Adamec natočil dříve pár vynikajících věcí i spoustu blbostí (Dlouhá míle, Zkoušky z dospělosti), ale se současnými Cestami domů ze to opravdu nedá srovnat. ()
Pro mě atraktivní prostředí z pražské záchranky a proto jsem vždy uvítal když Hanička Zagorvá, mě vyzvala " příteli, chvátej, píšu vzkaz.." a já utíkal rychle k TV abych vyděl jak ty sanitky vyjíždí k dalšímu připadu. Kdykoli jedu na letnou kolem "výjezdovky" juknu na ty vrata. Samozřejmě dnes bych to hodnotil jinak, ale tehdá rozhodně to lepší, to lepší . ()
Proslavená ústřední melodie a co navíc? Podobné seriály ve mě vyvolávají kus nostalgie a z dnešního pohledu jde v podstatě o nehodnotitelný kousek. Vždyť jak se může dnešní divák dívat na socialisticky laděnou oslavu obyčejných lidí z ambulancí, když viděl Chicago Hope, ER, včetně všech rozdílných postupů (střih, pomalejší tempo, dialogy a hlavní motivy)? S úctou k dnům minulým, ale vědomím současného stavu televizní zábavy. ()
Silně prorežimní seriál, se značnou mírou dobových schematismů (a zjevně zapadající do propagandistické koncepce strany), který má ovšem i svá zjevná a nesporná pozitiva - scénář Jiřího Hubače (např. postava MUDr. Richarda Skalky má až kunderovský rozměr ve své nesnesitelné lehkosti bytí...a tragickém konci) a skutečně silné a autentické herecké výkony v čele s charakterním Jaromírem Hanzlíkem. Celý projekt ještě dotváří záchvěv nostalgie, který percepci dnešnímu divákovi asi dosti stimuluje. Kdo by navíc řekl, že za celkem řemeslně dobře natočeným a po všech stránkách fungujícím seriálem stojí Jiří Adamec, tedy právě ten, který má na svědomí ten nejhnusnější brak z nováckých estrád. Možná jen jedno tomu napovídá - seriál uvozuje snad ta nejotřesnější titulní píseň celé československé kinematografie. Každopádně Sanitka zubu času odolala a své místo si ve vysílacích schématech současných českých televizních stanic oprávněně hledá i dnes... ()
Komunistické, prorežijní seriály trpělivě líčící to, jak jednotlivé profese přispívají k budování socialismu, mě naštěstí nezasáhly nijak nepříjemně, a proto si jimi občas celkem rád připomenu to, jak to vypadalo, když ne ve skutečnosti, tak alespoň v televizi, v době, kdy režimu pomalu, ale jistě docházel dech. ()
Skvělý výkon herců a seriály z lékařského prostředí prostě miluji. Nevím proč, ale vždycky, když byla scéna s Tomášem Juřičkou, tak jsme se se sestrou smáli. Připadal nám nějak směšný! ()
Jaromír Hanzlík v protivné roli venkovského balíka, který to díky správným socialistickým postojům dotáhne vysoko. Několik velmi dobrých hereckých výkonů ve vedlejších rolích (Karlík, Vinklář, Juřička, Kostka...), ale celkově dost odporný seriál soudruha Adamce, který dnes točí uslintané estrády. Navíc největší ostuda Jiřího Hubače. ()
Myslim, že hodnotící příliš seriál nevnímali a rovnou ho zavrhli jako "socialistické dílo". Měli by dávat lepší pozor ve scénách, kdy nejsou k sehnání kaštany, kdy nejsou k sehnání byty, kdy se doktoři a personál v nemocnicích chovají arogantně (stejně tak a to poměrně často prominentní lidé jako náměstci a tak), politické schůze (a rozhodně nijak nepřibarvené) na téma co komu dovolit... To opravdu nejsou atributy budovatelského díla (srovnejme s takovou Ženou pod pultem :)). Ano, ideologické záležitosti se samozřejmě najdou, zejména vše okolo Mádra (Kostka), na druhou stranu tam jeho útěk vlastně ani nebyl nějak odsouzen. Hubač ostatně vyprávěl o ideologických zásazích do scénáře a jak bylo pracné seriál uvolnit alespoň v té podobě, jak běžel. A jinak je podle mne mezi seriály králem s atmosférou, dobrými charaktery i zápletkou. V porovnání se současnými TV blitky na pokračování naprosto jiná třída. ()
"Promiňte, já vám chtěl jen zachránit život." Sanitku jsem míval radši než Nemocnici, byla akčnější, měla hezčí baby (Hudečková, Adamovská, Andrlová), lepší hudbu a sešli se tu mí oblíbenci jako Hanzlík, Kostka nebo Vinklář jako charizmatický, chápavý šéf s úžasnými melancholicko-patetickými proslovy k zaměstnancům. Naivita a patos mi nevadí, právě naopak a nad politiku jsem povznesen, ale faktem je, že je to hrozná limonáda, že Hanzlíkova správňácká postava nepůsobí nejsympatičtěji a že bych rozhodně nepostrádal linii jeho otravného bratra. Ovšem ten euforický pocit pokaždé, když vyrazí sanitka do ulic a ten poslední traumatizující díl s leteckou katastrofou... ()
Čest práci, saniťáci. Čest, soudruhu. Tak, jak se vám včera jelo pro starýho Houžvičku. Soudruhu, ten chlap má ale kořínek. Jak to myslíte? No, že ještě žil, když jsme tam konečně přijeli. Takové a mnohé jiné dialogy tam slyším a nemůžu jinak, než to sepsout. Nesnáším to, prostě. ()
Schematismem vonící a dost často papírem a frází šustící seriál patřil k těm, které si normalizační moc objednala na míru. Je nesporně odstrašujícím až odpuzujícím příkladem schematismu a machy, na níž se nejvíc podepsala evidentně cenzura. Z druhé strany - což nemá být obhajobou, ale pouhou konstatací - je nutné vyzvednout velmi dobrý Hanzlíkův výkon a na srovnatelné úrovni se pohybující Bartoškovu kreaci. Ani cenzuře se totiž nepodařio zcela potlačit kvalitní televizní řemeslo (režie, dnes často novákovská, v tomto případě nepřekážela) a tím byl vlastně zvýrazněn základní předstih i tohoto sotva průměrného stáleještě díla oproti současné tvorbě. Srovnávat s předlistopadem totiž neznamená upadat do komunistické nostalgie; naopak je to velmi často červené světlo poslední výstrahy pro soudobou srovnatelnou televizní, ale i filmovou tvorbu naší současnosti. ()
11/11 Slavný ambiciózní seriál Hubače a Adamce. Skutečně není špatný ani po letech, jen je příliš intenzivní ve své snaze pokrýt tolik zásadních témat. Náročná je každodennost jednotlivých pracovníků rychlé záchranné služby, náročné jsou jejich případy. Ono nestačí se denně střetávat se stářím, kolapsy v mezilidských vztazích, kolapsy v socialistickém nedostatku personálu a materiálu, seriál popisuje v pouhých jedenácti epizodách rozsáhlý korpus let a osudů. Rozhodně tedy Sanitka nepatří mezi relaxační, ale mezi náročné projekty jak pro výrobu, tak pro diváky. Stojí za pozornost, jen už tehdy mohla dramaturgie probrat ty zajímavější příběhy mezi těmi bývalými letci z Anglie, bývalými manželi, dávnými láskami, alkoholiky a pracanty. ()
O hviezdičku lepšie ako Nemocnica na okraji mesta. ()
"Můj čas, je pouho pouhé prozatím. Můj čas, může říct - já už neplatím. Rád, tak rád bych žil. A mám jen zbytek sil. A času míň, než se mi zdálo před půl hodinou. Příteli chvátej SOS, ať jsem i zítra čím jsem dnes. Zbav mě tíhy mé. Rány mé. Co nejdřív. Příteli chvátej píšu vzkaz, dej mi, co ztrácím - dej mi čas. Vrať mi víru mou. Lásku mou. A té nejvíc! Z vlastního spánku můžeš krást, jen času svého dej mi část. Boj s časem toužím tentokrát neprohrát. Můj čas - to jsou jen chvilky takové. Můj čas se ocitl v tísni časové. Rád bych zůstal živ. Chci dýchat jako dřív. A čekám dál, že přece ustrneš se nade mnou. Příteli chvátej SOS, ať jsem i zítra čím jsem dnes. Zbav mě tísně mé. Strasti mé. Co nejdřív. Příteli chvátej píšu vzkaz, dej mi, co ztrácím - dej mi čas. Vrať mi víru mou. Lásku mou. A té nejvíc! Z vlastního spánku můžeš krást, jen času svého dej mi část. Společně můžem tentokrát neprohrát. Až budeš příště v tísni sám kus času svého já ti dám a pomoc tvou ti zítra tím oplatím." (Hudba: Petr a Pavel Orm; Text: Zdeněk Borovec; Spev: Hana Zagorová, Stanislav Hložek, Petr Kotvald) ** ()
Já bych to zvedal, rval hodnocení nahoru, podržel jej jako Atlas zemegulu, ale příšernost, kterou ztvárnil nešťastník se jménem Juřička, ta děsivá postava, onen kulturista amatér, hyperufňukaný koňofil a všeobecně vzato nesnesitelný idiot, mi to nedovolí. Jo a ještě mě drtil ten zmatený a poněkud impulsivní pán, co hrál Jardovi Hajzlíkovi fotra. Jméno se mi hledat nechce, pouze přiznávám, že mít toto za otce, dobrovolně se hned po narození běžím přeměnit v humus. Ovšem hudba k seriálu patří mezi nejlepší počiny, které jsem měl v tomto ohledu tu smůlu vyslechnout. Sám seriál se snažil udržet politickou angažovanost v rozumných mantinelech, pročež i dnes může svobodně bloumat po televizních kanálech, aniž by se mi otevírala kunda v kapse. Nebo jak se to říká.....kudla v kase. Tak nějak. ---- Ále, za desátý díl čtvrtá. Zase mám knedlík v krku. Jsem prostě holka, no. ()
Seriál, který mě ničím nezaujal. Hlavní hrdina, se kterým nemohu sympatizovt (i když jinak mám Hanzlíka moc ráda), spousta podivných pochmurných postav a příběhů bez špetky humoru na odlehčení. Ani Karlík to nevytáhnul, ani Srstka nepřinesl osvěžení, ženské role bez uvěřitelnosti a sexapelu. ()
Na svoji dobu převratné dílo. Pro mě osobně už zůstane asi tenhle seriál nepřekonatelným v rámci domácí tvorby a to nejenom svojí syrovostí, beznadějí a těžkou životní realitou podpořenou mimořádnými hereckými výkony, ale vidím v něm i velkou nadčasovost a odvážnou kritiku tehdejší doby. Chápu, že se to muselo soudruhům lehce obsahově zajídat. Na rozdíl od korektní a politicky nestranné Nemocnici na kraji města se tady opravdu v několika dílech ťalo do živého a nic se tu nepřikrášluje. Takže jo je to kult nemám námitek.95% ()
Reklama