Režie:
Karel JanákScénář:
Petr HudskýKamera:
Jan ŠťastnýHudba:
Aleš BřezinaHrají:
Matouš Ruml, Eva Podzimková, Marek Eben, Jakub Prachař, Maroš Kramár, Veronika Freimanová, Martin Myšička, Pavla Tomicová, Ondřej Malý, Peter Kočiš (více)Obsahy(1)
Honza zabije draka a získá princeznu a půl království. A tam, kde jiné pohádky končí, naše začíná. Princezně se totiž obyčejný Honza nelíbí, stejně tak jejím královským rodičům. Neumí se totiž chovat, jeho způsoby vzbuzují všeobecné pohoršení a to není nic proti tomu, když se na zámku objeví jeho rodiče. Princezna si zoufá, král s královnou taky, jenže královský slib je královský slib. Na scénu přichází bývalý princeznin nápadník, panovník sousedního království, sobecký král Egon, který princeznu nechal napospas drakovi. Ta se nechá obelstít jeho výmluvami a odpustí mu. Honza má princeznu upřímně rád a když pochopí, jak je z celé situace nešťastná, svatbu zruší a vrátí se do rodné chalupy. Princezna odjíždí s Egonem do jeho království, jenže tam teprve pozná jeho pravou povahu. Když chce utéct, Egon ji uvězní. Naštěstí se podaří uniknout princezninu rádci, učiteli dvorské etikety rytíři Valeriánovi. Ten věří, že jediný, kdo může princeznu zachránit, je Honza. Dokáže se ale Honza naučit dvorské mravy tak, aby mohl nepozorován vniknout na Egonův zámek a už podruhé princeznu zachránit? To je úkol stejně těžký jako zabít draka, zvláště když Egon nenechal nic náhodě a zatykače na Honzu s Valeriánem visí na každém rohu. Autorem originálního a vtipného scénáře je Petr Hudský, pohádku natočil Karel Janák. V hlavních rolích uvidíme Matouše Rumla jako Honzu, Evu Josefíkovou jako princeznu, Jakuba Prachaře jako krále Egona a Marka Ebena v roli rytíře Valeriána. Pohádka se točila v nádherných lokacích hradu Bouzova a na zámcích Hradec nad Moravicí a Hrádek u Nechanic. (Česká televize)
(více)Recenze (485)
Nič moč. ()
Světe, div se, pohádku natočil Janák a není úplně o ničem! Několikrát jsem se zasmál, zajímalo mě, kam se příběh vyvine a i přes klasické taškaření se herci téměř nikdy neuchýlili k pitvoření. Hlavní dvojka byla celkem pohodová, až na "hloupého" Honzu, který nejdřív vypadal, že opravdu hloupý je, až potom se ukázalo, že nebyly peníze na vytvoření draka. Zajímavý výchozí námět ("žili spolu šťastně až do smrti" není zas až tak jednoduché) a Marek Eben trochu prkenný, přece jen, pořádnou hereckou příležitost dostal před více než dvaceti lety. Ale na druhou stranu - pořád je to jen další pohádka z řady, na kterou si, nebýt televizních Vánoc, za pár let už nikdo nevzpomene. ()
Zdaleka ne tak toxické jak bývalo v posledních letech zvykem. Má to vcelku fajn výchozí námět i pár vtipných nápadů, které se nejčastěji motají kolem podivného království krále Egona. Chtělo by to trochu přitlačit na vizuálu a zcivilnit herecké výkony, aby z toho tak nekřičelo, že je to vše "jen jako". Ale i tak, rozhodně vysoko nad realistická očekávání. ()
Tahle pohádka na mě působila velmi sympaticky a to i přes to, že díky hudbě docela často lítala mezi příšlišnou veselostí a klasickou pohádkou. Překvapivě kvalitní casting, protože u Evy Josefíkové jsem se bál přehrávání, ale bylo v pohodě, stejně jako zbylé postavy. Dobře si vychutnával svou postavu Jakub Prachař. Sice mě tam chybělo zlý zlo, ale rozhodně je to pohádka, která neurazí. ()
Letošní pohádka České televizi opět navrátila tvář. Sice to není kdovíjaký klenot, ale koukalo se na ní hezky. Nápad je poměrně jednoduchý, ale nápaditý. Hodně také dělá Marek Eben svojí galantností, která mě od něj neskutečně baví. Jen na pohádku to na mě působilo málo pohádkově. Kombinace Matouš Ruml a Karel Janák už tak nějak ale jde docela k sobě... ()
Product placement StarDance ... plus špatný scénář a přehrávání... ()
Pohádka měla skoro všechno ale nefungovala. Taková umělá. Bez pohádkové duše, bez šťávy taková mdlá...Po par minutách jsme to vypínali...Omlouváme se všem, ale o štědrovečerní pohádce jsme měli poněkud jinou představu. ()
Rádoby převeselá pohádka o tom, že seno z bot jde mnohem snadněji odstranit než seno z hlavy. Hudba dost mimo, kult egonismu ani interakce mezi Honzou Thorem a ebenovým Špačkem, který svou roli pojal jak moderování Anežky, nevyužily možný potenciál. Stále platí, že nebýt Stracha, zmítá se současná česká pohádka v egónii.. ()
Honza hrdina, který se nenutil do tradic v tom, jak spravně po rytířsku porazit draka a jednal v duchu:"Máš problém? Vem si větší kladivo!", narazí, když dojde na jemnější finesy gerojsko-princeznovské, potažmo celkově společenské konfrontace. Zatímco v chalupách byli rádi, když mohli pravidelně společně pojíst z jednoho hrnce nějakou tu kaši či eintopff (čti směs masa a zeleniny/luštěnin/krup), panstvo nejen, že už nevědělo, co do huby strčit, ale ještě si vymýšlelo komplikované způsoby jak. Princezna se z hrůzy o život rychle oklepala, stejně jako všichni okolo, a místo shovívavé pomoci dvora se Honzovi dostalo spíš pohrdání. Nejhorší v tomto punktu byla královna. Král se jeví vlídný a Honzovi nakloněný, leč těžce pod vyšívaným střevíčkem snobské semetriky, kterou pojal za choť. Honzovi je nápomocen učitel etikety, ale nedostane čas a prostor k tomu, aby Honzovi bylo dopřáno důstojné společenské entree. Po zjevení prince Egona Honza vyklidí pozice, aby se následně ukázalo, zač je v Pardubicích perník, přesněji, co o člověku vypovídá, pokud umí používat příbor a nesrká polévku. (Přesně jen to, že nežere jako prase, o charaktrru nic.) Cesta od kladiva k vidličce je poměrně humorná a já se docela bavila. Čtyři hvězdy jsou moc, hodně přestřeluji, ale v rámci letošních Vánoc jednoznačně nejlepší, princeznu tu mají krásnou a nešišlající, Honzu sympatického, mistra etikety kultivovaného a tak velkoryse chrlím hvězdy, i když z ohavných šatů princezny a královny mám mžitky ještě po několika dnech. ()
Docela sympatická pohádka - hlavně tím, že očividně neměla větší ambice než pobavit přejedené nebo právě se přejídající diváky. Je to takový standard Karla Janáka s některými sympatickými a některými otravnými herci, s několika dobrými vtipy a se stejným počtem vtipů nevtipných, které poněkud otravná a neustále znějící "komická" hudba dobrými neudělá. Eva Josefíková a Matouš Ruml jsou nicméně fajn (ač mám pocit, že jsem je v pohádkách viděl asi stokrát), Jakub Prachař je otřesný... A Marek Eben se při natáčení asi docela dobře bavil. Rád bych ho viděl hrát ve více filmech a ještě raději bych byl, kdyby si někdy svlékl ten slušňácký kabát (sedí mu, ano, ale věřím, že by bez něj dovedl překvapit). ()
Po dlouhé době pohádka, u které jsem se bavila, která nastavovala zrcadlo a měla pointu. ()
Janák, Hudský, Josefíková. Tato spolupráce by měla být každý rok. Pak bych se na pohádky vždy moc těšil. ()
Když je někdo dobrým drakobijcem, nemusí být ještě dobrým chotěm princezny, budoucím králem nebo vládcem poloviny království - bez ohledu jestli je vévoda, velkovévoda, arcivévoda, kníže, velkokníže, okněžněný hrabě. Ale i tak může být sedlák Honza lepší než Egonokracie. Pohádka je to dobře herecký obsazená (hlavně Marek Eben) s náležitou dávkou humoru. ()
Ve světě současných českých pohádkových filmů tv i ne tv, kdy stále nechápu jejich "chrlivost", národ Popelky prostě nezapře jednoduchost a stálé bavení se infantilními hloupostmi, nicméně, když pominu velký prostor české pohádky na celkovém filmovém výčtu, musím s pobavením říct, že to byl lehký nadprůměr, Marek Eben však k mé nelibosti ztratil herecké umění, je to jen ztepilý šašek, který odpovídá roli, bohužel, on už nic jiného nezahraje! ()
70% ()
Horší tři. Po několika letech zase pohádka, která aspoň trochu svým technickým zpracováním připomíná profesionální film a né nahrávku několika okostýmovaných herců hrajících podle improvizovanýho scénáře v prostředí hradu/zámku, kde si mnohdy tvůrci nedaj ani práci s tim zakrejt hromosvody, antény a elektrický vedení. Tady s pár scénách sice taky člověk mohl najít nějaké artefakty z budoucnosti, které se tam nejspíše záhadně přenesly z mezidimenzionálního prostoru, ale mimoto jsem na vyloženě žádnej velkej problém nenarazil. Mělo to pěknou kameru, herci povětšinou hráli (i když v mnoha případech bohužel neměli moc co), hudba byla místama otravná a místama fajn, mělo to několik fajn nápadů a vtipnejch chvilek a jakýsi závan originality oproti ostatním novodobým českým pohádkám se taky objevil (je fajn vidět, že se tady inspirovali i v něčem jako je Shrek, což je úspěch, vzhledem k tomu, že většina Vánočních pohádek působí Troškovsky). Pořád je to ale vcelku neni žádnej zázrak a poslední půl hodinu už jsem se přistihl, že chci, aby to skončilo. Za snahu a nastavení laťky o dva malý schůdky vejš ale nadhodnotím. ()
Achjo, v případě Království a půl princezny - nebo to bylo naopak? - mě výsledný produkt hodně mrzí. Ruml s Josefíkovou jsou totiž na jedničku, sympatický pár a ta tolik potřebná "chemie" mezi nimi je. Ještě bych pochválil maestro Ebena s manželským párem Malý+Tomicová (doslova a do písmene). Zbytek je výstavka směšnosti, přehrávání a hloupého scénáře. Pokud v Diktátorovi slovní hříčka "Aladeen" působila vtipně, tuzemský Egon ani omylem. Proč nemohl Janák v tomto případě vést příběh trochu vážněji a ponechat jen pár povedených vtípků? Proč musí Prachař přehrávat takovým způsobem, že vám přestává chutnat cukroví a vy se za tvůrce červenáte? Proč? Proč? Proč? A přitom než se Prachař objevil, měla pohádka docela slušný náběh na příjemnou romantickou věc, kdy hrdina se princezně nelíbí a postupně se dopracuje k nejhrdinštějšímu skutku - dobrovolně se jí vzdá, aby nebyla nešťastná. Safra s tímhle příběhem šlo pracovat mnohem líp! Proč to tvůrci zabili (v rámci naší pohádkové tvorby opět!) naprosto hloupými postavami a lekcemi trapnosti? Škoda, fakt škoda, protože tohle mohla být po dlouhé době snesitelná věc. Jenže není. A ani krásné oči Evy Josefíkové výsledný dojem nenapraví. ()
TV/// Obsazení 8/10 Děj 7/10 Hudba 7/10 Výprava 8/10/// PLUS: pohádka, která se kouzelným způsobem nebere vážně a doslova bych napsal, že trolí sama sebe a téměř paroduje žánr pohádek, typické charaktery včetně samozřejmého děje, to vše převrací a uspořádává jinak, až mám dojem, že jsem nic tak nového ještě neviděl, herci jsou ve svých rolích výborní, postavy a scénář si dle mého užívají, Jakub Prachař si svoji zápornou postavu dokonce vychutnává, nikde to neskřípe a hlavně jsem se opravdu dobře nasmál MÍNUS: nedostatky budu hledat trochu dlouze - hudba je krásná a doslova vytváří atmosféru, ve výsledku ale hudba vede za ručičku a jasně říká jaká nálada má z dané scény vylézt, výprava je krásná, to nemám výhrad, jen by se mi v pohádce líbil větší komparz, akce tu je, takže při střetu dvou armád obou království by jsme tu měli něco velkého/// Shrnutí: Můžu říct, že jsem to nečekal, nedoufal, ale je to tak, štědrovečerní pohádka se povedla. Casting pro výběr rolí je znamenitý, Marka Ebena jsem si užíval a není herce - postavy, která by mi tady vadila. Možná kdyby to působilo ještě trochu dospělejším, výpravnějším a dražším dojmem, bylo by to za plný počet, ale i tak z možných prostředků na obrazovce vidíme maximum. Spokojenost./// Celkem 74%/// ()
Lexa se žení, je po dlouhé době pohádka, která vás nedonutí poslat natráveného kapra rovnou pod stromeček. Letos se prostě žádná egonie nekoná. ()
Zpočátku mi to skoro nepřišlo jako pohádka, spíš jako taková bizarní - a asi už tak miliontá - variace na Shawův Pygmalion, jen moderně genderově otočený, kdy tím buranem je muž, nikoli žena. Teprve v momentě, kdy Egon zavře princeznu u sebe a začne ji nutit k svatbě, mi to konečně začalo připomínat pohádku, a můj zájem na sledovaném ději vzrostl, ale stejně jsem se na konci neubránil pocitu, že kdybych to neviděl, o nic bych nepřišel. Ruml mi pro roli Honzy přišel poněkud starý, Prachař je zde coby Egon pozoruhodně ošklivý, (z nich nejmladší) Josefíková se mi zde snad poprvé moc nelíbila (herecky ani vzhledově), a ten Eben je asi fajn, ale spíš tam hrál sám sebe, a je otázka, nakolik se to dá považovat za dobrý herecký výkon. Největší výhradu bych ale asi měl k těm kostýmům, které mě tam dost zarazily - ne že bych byl nějaký odborník na dějiny módy v českých zemích, jen mi přijde, že minimálně od časů S čerty nejsou žerty se šlechta v českých filmových pohádkách obléká jak na dvoře Ludvíka XIV., a mně to přijde jednak už jako strašné filmové klišé, a jednak sorry, ale Bouzov fakt není Versailles a silně pochybuju, že se kdy v Čechách nosily takové šaty, jaké mají herci v tomto filmu (rád se ovšem nechám vyvést z případného omylu). Takže sice třeba ten Ebenův plášť je skutečně nádherný, ale v českých podmínkách mi přijde silně nepatřičný - jen můj dojem, možná špatný, netuším. ()
Reklama