Obsahy(1)
Myška Šupito ráda všechny přesvědčuje o tom, že je nejodvážnější myší na celém světě a vůbec ničeho se nebojí. Ale opak je pravdou, ve skutečnosti se pobobkuje ze všeho, co se kolem jen mihne. Jejím toužebným přáním je být stejně statečná jako její tatínek. Ten se dokázal s nasazením vlastního života postavit děsivému lišákovi Tlamounovi, postrachu celého lesa. Boj sice nevyhrál, stal se ale obdivovaným hrdinou myšího společenství. Šupito chce všem dokázat, že odvaha je dědičná. Snaží se zopakovat jeho legendární kousek - vytrhnout pár chlupů z liščího kožichu. Za cíl si vybere spícího mladého lišáka Bělobřicha. Vše se nakonec semele trochu jinak, než si malá myška představovala. Lišák se nečekaně probudí a honička končí nešťastně pro oba dva. Šupito i Bělobřich se dostanou do zvířecího nebe. Při pokusu vyhnout se vstupní očistné koupeli v nebeských lázních na sebe myška i lišák opět natrefí a díky společné nelibosti k mytí jsou přinuceni pokračovat v cestě společně. Putují po nebeských atrakcích i fantaskních zákoutích, zažívají nejrůznější dobrodružství i nečekaná setkání a navzájem se poznávají. Šupito je na Bělobřicha nejdřív pořádně naštvaná, ale postupně si uvědomuje, že je jiný než ostatní tolik nenáviděné lišky. Na cestě nebem musí oba společně zdolat různé nástrahy, splnit úkoly a překonat překážky. Vznikne mezi nimi podivuhodné přátelství a na konci jejich putování na ně čeká velké překvapení. (Cinemart)
(více)Recenze (205)
Moc hezký film o výzvách v našich životech a o tom jak překonat svůj strach je někdy velmi důležité. A vůbec nevadí, že je to animované. ()
Vždycky je trošku problém hodnoit film pro děti dospěláckou optikou, ale pokud si na zásadní otázku "vzal by si na tohle dítě do kina" odpovím "určitě ano" , není co řešit. Film má v sobě spousty emocí na které jsou děti vnímavé, je udělán velmi hezky. Zvířátka se budou jistě taky líbit. Za mě nejvíc boduje krtek, ten pacholek mě dostat víc prostoru. Je faktem, že zejména v prostřední části jsem se trošku nudil, ale beru, že mé vnímání tohoto filmu může být naprosto odlišné od toho dětského a pro ty je film určen především. ()
Konečně vysloveně pěkná česká animovaná pohádka, která je povedená ve všech ohledech. Vizuál překrásný, dabing vysloveně podařený a jednoduchý příběh postačující, aby se na něj dospělí s radostí culili a děti vískala radostí. Myši patří do nebe mě opravdu nadchly. Jedna z nejhezčích kreslených věcí, co tady po revoluci vznikla. A přátelství myšáka Šupito s lišákem Bělobřichem mi vehnalo slzy do očí. Krása. ()
Až na pár vypravěčských zaškobrtnutí se tomuhle propracovanému animáku těžko něco vytýká. Moudra pro děti a dojetí pro dospělé zárukou. Myši patří nejen do nebe, ale i mezi vrcholy české animované tvorby za hodně dlouhou dobu. Více zde. ()
Příjemný edukativně indoktrinační animovaný film pro dětské publikum s velmi krásnou animací připomínající estetiku animovaných filmů Wese Andersona - dokonce i zvířecí typologií (fantastického) pana lišáka... ()
Malá vystrašená myška měl být kluk, outsiderský koktající lišák holka a místo táty myšáka měla být oslavovanou hrdinkou (samoživitelkou) v učebnicích máma. ()
Na české poměry jde o revoluční animovaný film. Evidentní zaměření na malé děti, které jistě potěší pohled na roztomilá žvatlající zvířátka, se však hodně pere s hlavním tématem smrti, jenž do svých dospělejších kousků často tlačí Pixar. Paradoxně si to neužije ani jedna strana barikády. Nejsilnější složkou je tak hudba. ()
Nemám rád tenhle typ animace. Přijde mi děsivý a ne úplně pěkný. Příběh je zajímavý ale pro děti mi přijde nepochopitelný a pro dospělé průměrný. Světová úroveň to ale je o tom žádná Wes Anderson použil nedávno podobně škaredý styl animace. Nejlepší na tom byla ta hudba. ()
Nádherný a dojemný animák, který si musí zákonitě užít dospělí i děti. Postavy jsou sympaticky naivní (ostatně - jsou to vlastně děti), příběh příjemně plyne a člověk si to náležitě užije. V posledních minutách sice tušíte, kam se asi bude ubírat závěrečný zvrat, ale i tak si tady najdete hromadu menších překvapení, které vás potěší. Třešničkou na dortu je hudba, která svým tématem dává vzpomenout na vánoční filmy plné lásky a pochopení. ()
Mám ráda myšky i lišky, mám ráda příběhy s přesahem a mám ráda příběhy pro děti, co z dětí nedělají idioty. Tohle se opravdu povedlo. ()
Myši patří o nebe nese všechny nešvary celovečerní české animované tvorby posledních let. Pokud se bavíme o animované tvorbě, dávno neplatí, že jde o tvorbu pro děti. Většinou se schovávají pod žánrem "rodinný", což v praxi většinou znamená, že se děti budou nudit stejně jako dospělák. Nedají se ušít gatě, které budou pasovat perfektně pro dětskou i dospělou zadnici, proto se o to nikdo nepokouší, ale filmaři, to jsou panečku jiná sorta! Ti to zkouší neúnavně znovu a znovu. Dobrá, řekněme, že se v tomto případu na dospělé trošku pozapomnělo a roztomilá myška Šupito je určena hlavně pro mrňavce. Jak velké? Nebo spíš jak hloupé? Ten naivňoučký příběh má hlavně pobavit, nikoliv vzdělat nebo klást otázky, to bychom chtěli po dětech příliš mnoho, že? Otázkou zůstává, jestli se děti skutečně bavily? Příběh je poněkud divoký, stejně jako se zběsile střídají jednotlivé obrazy, stejně tak se bezhlavě posunujeme v ději. Inu proč ne, máme tu přece žánr "fantasy" pod který se schová jakýkoliv nesmysl. Jedinou hodnotou, kterou nelze popřít je animace, ta je opravu na úrovni, stejně tak i dabing. ALE ... Není to přece jen trochu málo? ()
Vhodné pro menší děti to rozhodně není. Má to své krásně dojemné chvilky. U některých scén se mě příjemně svíralo srdce. 70% ()
Milé a citlivé, tématem vlastně dost odvážné, krásná animace, Lábusem afektovaně namluvená postava tam byla jen pár vteřin, posmutněle veselá atmosfera mi místy pripominala Caspera. Já su dost spoko. ()
8 let chystaný animák, který na Mezinárodním filmovém festivalu v Šanghaji vyhrál cenu za nejlepší animovaný film. Kromě toho získal mnoho dalších ocenění a již nyní se prodal do více než 25 zemí. Myši patří do nebe přitom rozhodně stojí za pozornost. Především i díky tomu, že se dá říct, že jde o lepší ´´ pixarovku ´´ než letošní oficiální pixarovka Luca. Myši patří do nebe jsou zároveň rozhodně nejlepším českým animovaným filmem od prvního Fimfára z roku 2002 (i když v záplavě ´´ konkurence ´´ jako Kozí příběhy či Husité dost možná o kdovíjak silnou výpovědní hodnotu nejde) a především jde o český film, který měl i díky neskutečnému přesahu snadno nakročeno k tomu oslovit celý svět. Myši patří do nebe jsou jednoduše chytrý a především krásný film. To srovnání s Pixarem je rozhodně na místě. Loutková animace sice připomene spíše Fantastického pana Lišáka od Wese Andersona (štáb měl osobně štěstí účastnit se natáčení Andersonova Psího ostrova), právě onen přesah, finesa a především funkční emocionální momenty dělají z Myši a patří do nebe skutečně speciální film. Jde navíc skutečně o ideální film pro celou rodinu a skutečně je loutková animace naprosto senzační. Celé je to strašně milé, zábavné a skutečně dojemné. Z nepravděpodobného přátelství myšky a lišáka vznikne zábavné dobrodružství, které v průběhu skutečně připomene svět, který vy vymyslel takový Pixar. Předloha Ivy Procházkové je milým pohádkovým příběhem, který pracuje s tématikou posmrtného života a zvládá dětem prodat myšlenku smrti zajímavým způsobem. Tempo je možná chvílemi až příliš rychlé, bez lehce přehnaně infantilních momentů se neobejde a v jistých momentech se ukáže, že by se ve zvířecím nebi rozhodně dalo strávit více času, přesto se to celé nezbaví fajnové atmosféry a pak dorazí finále, které opět připomene Pixar a předvede velmi zajímavou a úsměvnou tečku. Za zmínku poté stojí také hudba polského hudebníka Krzysztofa Aleksandera Janczaka. I ona dělá v rámci emocí hodně, početný orchestr dodává naprosto překrásnou a fantastickou hudbu. Manželé a režiséři filmu Jan Bubeníček a Denisa Grimmová a jejich tým odvedli solidní práci. 8-letá poctivá práce se naprosto vyplatila i díky kvalitním ohlasům a mezinárodním úspěchům. V rámci animace naprosto vypilované dílo, které je jednoduše potěchou pro oči. Emocionálně funkční a myšlenkově lidský animák patří mezi nejvýraznější projekty české kinematografie posledních let a další projekt tvůrců bude rozhodně stát za pozornost..... ()
[VIDĚNO 27.10.] Tenhle přes 8 let připravovaný projekt pod hlavičkou Denisy Grimmové a Jana Bubeníčka jsem měl v hledáčku již dlouho, respektive od chvíle, kdy se skrze šeptandu dostal do veřejného povědomí – a poté, co se setkal s nadšenými ohlasy a byl ověnčen několika oceněními, mezitímco získal pověst 'nejlepšího tuzemského animáku od Fimfára', jsem se nemohl dočkat, až se dostane do širší kinodistribuce. No a po těch několika letech netrpělivýho čekání a samotném zhlédnutí snímku mohu zcela bez sebemenšího váhání prohlásit toto: 'Myši patří do nebe' jsou instantní žánrová klasika...... Pro animáky, zejména stylizované prostřednictvím stop-motion animace, jsem měl vždycky nehoráznou slabost, choval k nim určitou láskyplnost, a považoval jej za žánr, na který nikdy nedám dopustit, páč ve mně vždy dokázal nostalgicky probudit ono vnitřní dítě a vzpomínky na éru, kdy jsem byl jednoduše víc šťastný - a všeobecně příběhy, jejichž hlavními protagonisty jsou antropomorfizovaná zvířata, mi byly odjakživa velice sympatické. Takže tahle unikátní kombinace dělá z loutkové rozprávky 'Myši patří do nebe' – shodou náhod filmovou adaptaci stejnojmenné a neméně populární knižní předlohy od Ivy Procházkové – půvabnou filozofickou bajku, která je ve své podstatě alegorií o překonávání strachu i životních překážek, důležitosti přátelství, a relativně tabuizovaném tématu smrti a celkového smíření se s ní. Kdo mě osobně zná, ví, že jsem povahou měkkota, tudíž není překvapením, že ta kanonáda existenciálních pravd, jimiž je celý příběh protkaný - a z nichž jsem v reálu častokrát 'pobobkován strachy' - mě zde i jako čerstvýho dospěláka dokázala zasáhnout přímo do srdíčka...... 'Myši patří do nebe' jsou totiž plnohodnotným animákem ze starý školy, který nespolíhá na impulsy mainstreamového konzumenta a zvysoka kašle na moderní trendy, takže ony zmíněné motivy jsou zde prezentované velmi citlivě, nenuceně, s pokorou, něhou, a zcela přirozeně, a samozřejmě s notnou dávkou pitoreskního humoru. Divák zde může obdivovat ihned několik elementárních distinkcí – ať už jde o napínavou zápletku která vás okamžitě chytne a nepustí, charismatické postavičky (Bělobřich rules!), prvotřídní český dabing, originální koncepci Nebe, či dramaturgii celkově, to vše nelze označit jinak než jako kvalitu první třídy. Jsou zde však dvě specifické složky, díky kterým si jejich tvůrci zaslouží zasypat cenami až po jejich geniální hlavu, Českým lvem počínaje. Prvním trnem v oku a hotovou pastvou pro oči je naprosto fenomenální výtvarná stylizace, která všem loutkám a fikčním kulisám dává náležitou personifikaci, a propůjčuje život – ta precizní práce animátorů je hmatatelně znát na každém záběru a dílčím detailu, no a jistá umělecká inspirace Karlem Zemanem či Jiřím Trnkou je víc než evidentní. Druhým takovým pozlátkem je famózní symfonický hudební doprovod pod taktovkou Krzyzstofa Janczaka, který tvoří nezanedbatelnou část celkového zážitku, a zároveň může i za to, že finále je takovej neskutečnej doják a emocionálně drtivá, avšak uspokojivá katarze - takže mít tahací kapesníčky u sebe v inventáři je bezpochyby výhodou...... Dá tedy rozum, že těch 8 let pečlivé mravenčí práce nejenže musí nést ovoce, ale taky haldy financí, jež je nutno zaplatit - přesněji řečeno, na naše poměry gigantických 90 milionů korun. Kolem a kolem, za cílovou formou snímku stojí finančně, výtvarně a produkčně neuvěřitelně náročný a nesmírně komplexní tvůrčí proces - vzhledem k narvanýmu sálu při naší projekci si však troufám tvrdit, že tohle bude dozajista trhák, který nejenže zaplatí svůj obří rozpočet, zároveň svým důvtipem lehce strčí do kapsy i vysokorozpočtový animáky ze zámoří. Samozřejmě nejde zapomenout ani na tvůrčí spolupráci z Francie a Polska, jenže ne nadarmo existuje rčení 'Zlaté české ručičky'. 'Myši patří do nebe' v rezoluci potvrzují fakt, že Česko má jedinečný potenciál se opět stát velmocí v produkci animovaných stop-motion filmů, jelikož Denise Grimmové a Janu Bubeníčkovi se podařilo nemožné: povznést český animovaný film opět na výsluní – jen je nutné doufat, že se někdo této zažehnuté pochodně chopí, a předá ji dál...... Já vím, a sám uznávám, že animák je to těžce patetický, klišovitý, v jádru naprosto pochopitelně dětinský, a těch úliteb menším divákům je tam víc než dost – ale je to animák setsakra poutavý, emocionálně subtilní, náramně groteskní, vizuálně jímavý, a umělecky fascinující. Nebýt tak toho, že je to animák převážně pro dětský publikum (za což nechtěně může spíš ona literární předloha), kvůli čemuž je naprosto zbytečně infantilní, jelikož necílí víc na starší generace/širší masu, bezprecedentně bych pálil 10 liščích ocasů z 10. Takhle je to "jen" za 9 myších ocásků z 10. Uvítal bych sice delší stopáž, ale i těch 87 minut esence krásy animovaného filmu letos žánrově nic jinýho nepřekoná. Prostě nádhera. A už se nemůžu upřímně dočkat, až tuhle esteticky nápaditou nádheru uvidím znova. Zvěsti fakt nelhaly – 'Myši patří do nebe' jsou nejlepším animovaným dílem od vydání 'Fimfára'. Oskara, nebo alespoň nominaci, prosím...... takže až někdy při jízdě autem uvidíte, že vám do cesty omylem vběhlo zvíře, prostě zastavte, nic za to nedáte, a ten malej tvoreček vám za to bude nadosmrti vděčnej. 🐭🦊 () (méně) (více)
Neskutečně silný a neuvěřitelně dojemný animák, který může právem aspirovat na jeden z filmů letošního roku. Denisa Grimová a Jan Bubeníček dokázali natočit natolik úžasný snímek, že se až tají dech. Dojetí, napětí, milý humor, parádní animace. Na konci jsem byl hodně naměkko a doufám, že tenhle poklad bude sbírat jednu cenu za druhou. Mistrovský počin. (Viděno na LFŠ.) ()
What the hell? Český film s nádherným estetickým zpracováním a přímočarým silným příběhem? Co je to za zázrak? Vůbec mi nevadí že je to film určený spíš pro menší dětí, on prostě funguje, takže bez problémů baví i starší generace. A připomene fantastického Fantastický pan Lišák, což je nejlepší film Wese Andersona, což je velmi příjemné plus - a krom něj trochu i Mijazakiho Cestu do Fantazie, a to už vůbec není špatný vzor ke kterému se chtít blížit. Velký respekt k Denise Grimmové, že tohle zvládla jako svůj celovečerní debut, a k tomu i s na české poměry obřím rozpočtem (sedmý nejdražší český film, a to počítám i teprve chystaného Žižku). 8/10 ()
Spousta animáků je i pro dospělé, to ovšem není tento případ. Film je to milý, ale spíše výhradně pro dětské publikum. ()
Myš a liška by se spolu nikdy za normálních okolností nekamarádili. Přesto existuje jedno místo, kde to možné je - zvířecí nebe. Animovaný koprodukční počin měl smůlu v tom, že konkurence je dnes veliká a dětské publikum je vybíravé. A dost často se stává, že fantasy příběh nabitý emocemi a vyzrálými úvahami nad osudovostí života a smrti pro ně bude příliš složitý a o to méně hravý a zábavný. Animace také nepatří úplně k tomu maximálnímu vrcholu, ta "trhavost" postav docela rušila. Alice Nellis nepíše scénáře jednoduše posazené, jsou to povětšinou inteligentně a více rozměrně orientovaná pojednání. Dospělý divák bude mít jasno, jak příběh vnímat. Dětský divák už se bude orientovat daleko více na animační líbivost. Myška Šupito je sympaticky vyvedená hrdinka. Lišák Bělobřich taky ujde. A epizod s dalšími zvířátky ze všech koutů světa je na skladě víc než dost. Některé pasáže jsou pro děti přehnaně stresující. Patří k nim dlouhá pasáž v posmrtném lunaparku a následně příliš strašidelně vyvedený lišák v jeho dočasném psycho stavu. Už jen to, že zvířecí hrdinové jsou po smrti, může být pro jejich mozečky docela likvidační. Takže pokud vaše dítě bude chtít během filmu zvýšeně chodit na toaletu, hledejte příčinu v nekomfortním provedení těchto několika sekvencí. Takže moc nevěřím, že by si tento animovaný film získal mimořádnou oblibu dětského publika. Režijní duo Jan Bubeníček a Denisa Grimmová se spíše zavděčí dospělému publiku. Právě to ty složitější a problematické pasáže ocení. Výtvarná scéna, na které se něco málo přes rok podílelo osm animátorů, je celkem nápaditě pojatá. Celá hýří paletou barev a je znát, že si s ní tvůrci dali nemalou práci. Výsledek mě osobně mimořádně neuchvátil, je však nutno ocenit zajímavý a neotřelý tvůrčí přístup. 6/10 ()
Ač tvůrci cílí na věkovou kategorii šest až dvanáct let, je to stejně dobrý zážitek i pro dospělého (byť už některé věci vidí jinak). Výborný je jak samotný příběh, tak výtvarné zpracování od lokací až po loutky a v neposlední řadě dabing a hudba. Klasické loutkové práci tu sice trochu pomáhají počítače, ale tahle kombinace je dobře namíchaná. Po Duši je to v krátké době druhý animovaný film ze zásvětí, a jsem rád, že mi ten domácí přijde lepší. ()
Reklama