Režie:
Takaši MiikeScénář:
Tecuja OišiKamera:
Nobujasu KitaHudba:
Kódži EndóHrají:
Takuja Kimura, Hana Sugisaki, Sóta Fukuši, Hajato Ičihara, Erika Toda, Ebizó Ičikawa, Min Tanaka, Cutomu Jamazaki, Čiaki Kurijama, Kazuki Kitamura (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Mandži je samuraj, který byl proklet nesmrtelností – zabít jej může jen velmi vzácný jed. Mandži je také vrah sta lidí. A zrovna jeho se rozhodne vyhledá Rin, jejíž rodiče byli brutálně zavražděni. Chce, aby jí pomohl na cestě za pomstou proti klanu bojovníků, jejichž umění a často i krutost překonává meze normálních bytostí. Mandži souhlasí, neboť touží odčinit hříchy minulosti: za jednoho dobrého člověka, co zabil, musí totiž, aby hřích splatil, zabít sto zlých. (Zíza)
(více)Recenze (43)
Takashi Miike mě zase přesvědčil o tom, že je jedním z nejlepších japonských režisérů, a to primárně v tom, jak žánrově různorodý je. Dovede natočit všechno. Tady máte pocit, že je to realistické historické drama, ale přitom to má i prvky, které jsou primárně prostě mrknutím na diváka, jsou cool. Takashi mě opět bavil. ()
“CO JSI ZAČ? NETVOR?“... /// Úvodní scéna jak ze samurajský (filmový) příručky. Nic pro slabší jedince, páč červama prolezlej chlápek, co nikdy neumře, jde s malou holkou pomstě naproti bez jakejchkoliv servítek. Zfilmovaná manga…takovej hrdinskej epos bez veršů, zajímavejma barvama (vobčas), postavama, vobrázkama, dialogama (který jsou spíš dlouhý monology) a několika obdivuhodnejma řežbama. Všichni se tady dokonale voháněj vším, co jim do pazoury padne a vytvářej nádherný krvavý cákance… Čekali jste něco jinýho?... /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou japonskou manga sérii od Hiroaki Samury, neznám. 2.) Zjistím, kdo opravdu jsi!. 3.) Soupeře vždycky obelstím tím, že si useknu ruku ( nevím…u fotbalu to možná fungovat nebude …). 4.) Thx za titule „urotundy@cbox.cz“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ***** NAPĚTÍ * ()
Takaši Mike je režisér, který mi občas sedne a někdy vůbec, ale jeho STÝ film patří dost možná k jeho nejlepší tvorbě vůbec a natočil nejlepší samurajskou řežbu, kterou jsem kdy viděl. Hlavní velmi charismatický hrdina je jednookým, zjizveným a nesmrtelným samurajem, který přežívá o samotě v lese, ale jeho život okoření malá holčička, která jej vyhledá, aby jí pomohl pomstít smrt jejího otce, kterého zabil klan nemilosrdných samurajů vedoucím bezcitným samurajem Anotsu. Tenhle film mísí mé dva oblíbené prvky Revenge žánru a Road movie zároveň a zhlédl jsem film na jeden dech. Během cesty za samurajem Anotsu, se hlavní hrdina musí probojovat skrz jeho kumpány, který se jeden po jednom staví jemu do cesty. Každý záporák je vynikající, má perfektní image,úžasný kostým a skvělé dovednosti( Ještě jsem nikdy neviděl tolik zajímavých záporáků v jednom filmu). Akce je samozřejmě spousta a je to slušný masakr, krev stříká pomalu z televize a končetiny lítají po obýváku, vizuálně je to nádherné, příběhově poutavé, tempo je dynamické, kostýmy a všelijaký výběr všemožných samurajských zbraní je zkrátka radost pohledět. Nikdo jiný na světě nedokáže natočit lepší samurajský film než Japonci, což ostatně ukázali už v Rurouni Kenshin. Parádní zážitek. 90% ()
Předpokládám, že předloha nějaký příběh měla. Tady jsem vlastně až do konce docela tápala, kdo měl jaké ambice, motivace. Tedy taková ta prohlášení o nich jsem vzala v potaz, ale bylo to z tohoto hlediska děsně prázdné a film tam byl vlastně o ničem. Navíc bych řekla, že Miike všem nechal dost volna a spousta herců si hrála, jak uznala za vhodné. Tak dlouhý film a kromě stříkání krve a občasného vtipu jsem vlastně nic nedostala. Byla bych raději, kdyby měl film tři díly, ve kterých bychom se se všemi pořádně seznámili, než tohle vyprahlé nic. Nemluvě o Rin. Proč tam vlastně byla? Proč měla držet meč? To aby jako byla opakem všem těm ostatním, kteří sekají a řežou? Díky její ploché osobnosti jsem ji nesnášela a byla mi na obrazovce na obtíž. Těšila jsem se, byla zvědavá, ale nakonec jsem dostala slátaninu, kde se jen kdosi s kýmsi řeže. Ale jestli vám stačí stříkance krve a usekané končetiny, směle do toho. Třeba se to víc bude líbit lidem, kteří znají předlohu, protože prostě budou vědět víc než já a mohou si spoustu domyslet. Občas to sice mělo pár zajímavých scén, ale utopených v délce. 50 %. ()
Takashi Miike nie je najhorší režisér, vyberá si pomerne atraktívne témy, ale točí až príliš moc a často prekročí tú správnu mieru, aby to bol ešte stále pomerne seriózny film a nie nejaký brak, ako na mňa pôsobí pomerne dosť jeho filmov, preto si z jeho tvorby len vyberám, ale na Blade of the immortal, som bol celkom zvedavý, pričom ale práve tu bola veľká šanca, že to opäť prestrelí, ale náhodou sa to až prekvapivo vydarilo. Najviac môže sklamať, že film je dejovo až moc stereotypný a jednotvárny, jednoducho hlavný hrdina sa už po chvíli stane nesmrteľným, spriatelí sa s dievčaťom, ktoré mu pripomína jeho príbuznú a pustia sa na cestu pomsty proti nemilosrdnému a mimoriadne schopnému gangu bojovníkov. Chýbajú tu nejaké výraznejšie dejové odbočky, ktoré by to mohli spestriť a tak je z toho vlastne len taká cesta od jedného bojovníka ku druhému, pričom protivníci si aj tak hlavného hrdinu väčšinou vyhľadajú sami, takže nejaké výpravné dobrodružstvo tu určite nehrozí a film by kľudne mohol trvať o hodinu viac, lebo menej, na deji by sa to nijak neprejavilo, ale mne sa na to až prekvapivo dobre pozeralo. Hlavne si ma získali postavy, hlavný hrdina je celkom sympaťák, pričom tú svoju nesmrteľnosť neberie ako výhodu, ale práve ako prekliatie a tak mi vyhovoval aj charakterovo, rovnako je na tom aj jeho mladá učednica, pričom chémia medzi nimi funguje a síce záporáci sú až moc komiksoví, ale tiež ma celkom bavili a navyše viacerí z nich nie sú čiernobieli. Dialógy medzi postavami mi tiež vyhovovali, rovnako ako celková atmosféra a tak sa mi na to dobre pozeralo od začiatku až do konca. Akčné scény ale sú až moc obyčajné, súbojov je tu plno, technicky sú dobre zvládnuté a nechýba ani dostatok krvi, ale nie sú to ani tie pravé pomalé samurajské súboje, v ktorých ide o jedinú chybu súpera, ale ani dynamické a nápadité akcie v štýle Rurouni Kenshin, ale také štandardné šermovanie s množstvom zranení, vzhľadom na výdrž bojovníkov. Takže som sa pri nic henudil, ale ani jedna akcia ma skutočne neupútala. Režijne mi to výborne sadlo, tentoraz sa Miike dobre predviedol, vizuál je atraktívny, aj keď to mohlo byť trochu výpravnejšie, páčila sa mi práca s postavami a celková atmosféra a aj v tých mystických prvkoch sa držal na uzde, takže teraz ho prakticky len chválim. Takže z tohto nebude určite žiadna klasika, či už samurajských, ale ani komiksových filmov, v oboch kategóriách sa dajú nájsť aj omnoho lepší predstavitelia, ale mne sa to páčilo, dostal som viac, než som čakal a ani pri takejto dĺžke som sa vôbec nenudil. 72% ()
Pro milovníky upřených pohledů, nesmyslných dívčích výkřiků, máchání kakanou a kakání máchanou. Takhle - občas se objeví bojová scéna. Mírně nereálná. Ale fakt jenom mírně, že. ()
[SFF 2017, Sydney] ()
Manji (Takuya Kimura) býval mužem zákona, ale stává se psancem ve chvíli, kdy zabije svého zkorumpovaného nadřízeného a dalších šest mužů. Nejradši by spáchal seppuku, ale musí se postarat o svoji mladší sestru Machi, protože díky němu přišla o manžela a rozum. Manji ztratí sestru v lese z dohledu, ale velmi brzy ji najde v doprovodu mužů, kteří chtějí odměnu vypsanou na jeho hlavu. Snaží se s nimi domluvit, aby Machi pustili, ale jejich vůdce ji zabije. Manji se poté vrhá do nerovného boje a celou početnou skupinu vyvraždí. Manji je smrtelně zraněný, ale po zásahu Yaobikuni se stává nesmrtelným. Jednoho dne bude jeho pomoc potřebovat Rin Asano (Hana Sugisaki)... Pokud někdo nesnese krvavou akci, kdy vzduchem létají useknuté končetiny, může s klidem tento kousek vynechat a pustit si něco jiného. Ve filmu se používají zbraně, které nejsou úplně známé. Třešničkou na dortu bylo spojení dvou samurajských mečů do jednoho. Občas jsem měl problém s nepřehledným příběhem v dialogových scénách. ()
Možná se mýlím, ale připadne mi, že to mělo tři hodiny a brutálně z nich stříhali, přičemž to vystřižené mi schází. Klidně bych bral tříhodinový film s plynulejšími a logičtějšími přechody, lépe prokresleným chováním a vztahy postav. Takto to trvá sice přes dvě hodiny, ale je to zkratkovité, střihovité a každou chvíli se bez výraznějšího vysvětlení začne mlátit nová postava. Střih oslabil potenciál, což je škoda, protože, co zbylo, má nespornou kvalitu. ■ K tomu, že některé lidi štve, že hlavní hrdina občas zvítězí pouze díky své nesmrtelnosti: Chvílemi to přinese netradiční momenty a má to i logiku. On není nepřekonatelný, ale pouze výborný. Pokud narazí na jiné výborné šermíře, nesmrtelnost se občas hodí. ()
Souboje jsou fajn, ale ony dvě a půl hodiny jich zas tolik nemají a zbytek je nudná vata. ()
Má to určitou hypnotickou atmosféru a jen pro ni dávám tři hvězdy, ale jinak sledovat dvě a půl hodiny neustálé souboje a jatka, kde vlastně i víme, jak dopadnou, mi přišlo nudné. Objeví se pár zajímavých postřehů o nesmrtelnosti, ale nic, co bychom už na to téma neslyšeli. Navíc některé střihy mi dost vadily, těžko se dalo zorientovat, kde se najednou zase nacházíme a proč. A také by mě zajímalo, proč červi něco vyléčí, a něco ne, chyběla tomu nějaká konzistentnost vnitřního světa tohoto příběhu. ()
Jestli si myslíte, že se vám řežby katanami a jinými japonskými chladnými zbraněmi nemůžou omrzet, možná po tomhle filmu taky změníte názor. Ono se sice příjemně kouká na to, jak jeden nesmrtelný řízek přes dvě hoďky filetuje tucty smrtelných ubožáků a na vzájemné filetování mnoha jiných filmových postav, ale kvůli poněkud zdlouhavému, krkolomnému a nezáživnému scénáři (comicsová předloha) a přemrštěné stopáži je výsledný dojem vlažný. Skřítkovsky roztomilá lolitka Rin je sice k sežrání, ale čekáte-li, že se v průběhu děje transformuje do jakési varianty Hit-Girl a zapojí se do filetovací akce, budete zklamaní tak jako já. ()
Najnovsi film Takaši Miikea prinasa na prvy pohlad atraktivny namet o pomste. Lenze cela ta pomsta vyzera tak, ze dve hlavne postavy (nesmrtelny samuraj Mandzi a chuderka Rin) nonstop putuju a zakazdym stretnu nejakeho super duper vystajlovaneho samuraja, ktoreho Mandzi porazi len vdaka tomu, ze je nesmtelny. A to sa neustale opakuje az do finale v ktorom si to Mandzi rozda s hlavnym emo bosom. Takze aj ked ma postavy celkom zaujali, tak ten stereotypny postup ma zacal dost skoro nudit. Samotne bitky mi tiez nepripadali nejak extra napadite. Je to take sialene poskakovanie jak z komixu, machanie mečmi a nasledne trocha krvi. Ale na Miikeove pomery to je dost krotke. Choreografia je dost jednoducha a po chvili ma bitky zacali nudit rovnako ako neakcne sceny. No a kombinacia pomaleho tempa s prestrelenou stopazou je miestami natolko smrtelna, ze chybalo malo, aby som nezaspal. Takze vysledkom je pomaly film, ktory viac pripomina blaznive sucasne komixy ako nejaky poriadny samurajsky film. 5/10. P.S: Miestny Inshitsu Rakun povazuje moje hodnotenie za scestne a mylne, tak nech si urobi kazdy svoj vlastny nazor. Ale varoval som vas. ()
Ono je to tak. Manga adaptácie pre mňa fungujú len sporadicky. Hlavne ak sa jedná o tie, ktoré ani nie sú tak staré. Samotný príbeh je okej, pretože predstavuje zaujímavú tému a herecký je podchytený dobre. Plus Miike vie ako točiť a využíva nie len prostredie ale aj herecké výkony ku krvavej ale umiernenej adaptácií. Na to že tu máme fantasy prvky to Miike aj tak tlačí do realistickej a naturalistickej nálady. Problém je epizodickosť celého príbehu. Jeden hlavný cieľ je doplnený o množstvo nezaujímavých súbojov, ktoré by mali rozvíjať fikčný svet mangy a seriálu Mugen no džúnin, ale nemajú čo robiť v hranej, filmovej verzií. Nie lenže zbytočne narúšajú vzájomný vzťah ústredného dua, ale rušia veľkolepé krvavé finále, ktoré má rovnakú choreografiu ako 5 veľkých zápasov, ktoré sme videli pred tým. Je to trochu škoda, že stí film tejto filmárskej legendy má toľko zbytočných chýb, ale to neznamená, že by sa na to nedalo pozerať. Čiernobiely úvod je dokonca dychberúci. Len tá výplň je strašne zbytočná. Lokácie a atmosféra časov minulých je ale znova perfektná. Pozerateľný a zábavný priemer. ()
Černobílý úvod super, má atmosféru jako staré šedesátkové samurajské filmy. Pak se to trochu zadrhlo, příběh nikde a jen jeden souboj za druhým a mezitím strašně dlouhé kecy, nicméně druhá polovina filmu mi dala přesně tu ultimátní zábavnou řezničinu, kvůli které jsem si film vůbec pustil. ()
[EDIT 2020-02-01] Následující je pro ANIME 2019... To nemohu na csfd najít. Toto jsem neviděl. :-) KONEC editu Začátek ušel, pak to začalo být krapek zmatené, poté ohrané a ke konci se to jen opakovalo a ničím nezaujalo. Mám pocit, že jsem ani nedokoukal. Přitom proti pomalým příběhů nemám nic (Mushi-shi miluji). Zde to bylo na jedno brdo a dělalo ze sebe víc, než bylo... Velké zklamání, protože prvních pár episod mě velmi zaujalo. Mugen... 50 % ()
Pro mě byl tenhle film docela překvápko. Podle reakcí okolí a hodnocení jsem moc nečekala, že se mi bude líbit, navíc když má šílenou stopáž necelé dvě a půl hoďky. Překvapivě to ale nebylo zas až tak špatný. Už to sice znovu vidět nemusím, ale příběh se mi líbil, nenudila jsem se a v poho to bez přeskakování odkoukala až do konce. Jediný, co mě tam štvalo, byla uřvanost Hany Sugisaki. Už jsem na to z asijských filmů zvyklá, ale tohle bylo na mě moc. ()
No, uf, to byl ale dlouhý a výživný flák. Ty dvě hodiny a něco utekly vlastně rychle. Přiznám se...měla jsem trochu obavy, jak bude vedený příběh bojovníka, který nemůže umřít. Jako proti němu jsou extrémně dobrý borci a hned na začátku dostane pořádně do kušny. Kdyby nebyl, jaký je, už hned ten první by ho zabil. Prostě je zrezavělej. Kdo by nebyl po padesáti letech sezení v boudě v lese?! Jenže potom se stane něco, co mě příjemně překvapilo a potěšilo. Zjištění, že sám neví o tom jedu. A to do příběhu najednou dá úplně jinou dynamiku. Máme tady sice chlápka, který nemůže umřít, ale i tak je dostatečně oslabenej. Což je fajn motivace ke snížení zbrklosti. A od té doby to chytlo úplně jiný divácký zážitek. A hned se to pro mě posunulo o třídu výš z: jdeme, na někoho narazíme, popereme se, ne/umřu, jdeme dál, zase na někoho narazíme atd. Jenže tady to není jenom o tom, že dělám frajera, kterej nemůže umřít. A potom se s tím začne moc dobře šlapat. Jako sorry, ale ta scéna během svázání s useknutím rukou? To bylo jako: "Do hajzlu, kde se toulá ta druhá? Jo tamhle za stromem, ale nějak se tam s tím řetězem zasekla! Já mám ale fakt blbej den!". Závěrečný masakr (a to doslova) je dost výživný materiál. Ale je to jenom masakr a nic víc. Prostě se tam řežou a neřeší se jakákoliv estetika boje samotného. Prostě to už chtějí mít všichni za sebou a jít domů. A vlastně mi to ani nevadilo. Do té doby to bylo dostatečně vynahrazováno. Přiznám se, podruhé...chvíli jsem myslela, že dám jenom čtyři. (A ne protože jsem byla nakrklá, že se v závěru nestalo něco, na co jsem celou dobu čekala...ano, já prostě tajně doufala, že jak proti sobě stojí Mandži a Anotsu, a kolem ty desítky mrtvol, a zase tam byl záběr na to, jak červíci by si nejraději daly pauzu, a začne mu týct rudá, pardon, ale mě napadlo: "Nebyla by extrémní legrace, kdyby mu ty obě ruce teď odpadly?" Asi je se mnou vevnitř prostě něco špatně. Ale závěrečný vtip jsem dostala a zasmála se. Takže jsem asi nakonec vlastně ok.) Ty dvě hodiny jsou dostatečné, aby se skvěle spracovaly i různé pohledy na pomstu samotnou. A jak se z pohledu postav postupně mění a mění i je samotné. A přehodnocování, že teď najendou jen tak přece nemůžu umřít. A taky to: co by beze mě potom dělala? Jo, bylo to moc fajn :) takže nakonec pět, protože zábava to byla velká převeliká. A to je hlavní ;) ()
5/10 ()
V rámci typu filmu v podstatě asi nijak zásadně výjimečný snímek, ačkoli běžný určitě také ne, jen bez jakékoli nadstavby. ()
Reklama