Režie:
Bernard RoseScénář:
Bernard RoseKamera:
Anthony B. RichmondHudba:
Philip GlassHrají:
Virginia Madsen, Tony Todd, Xander Berkeley, Kasi Lemmons, Vanessa Williams, DeJuan Guy, Ted Raimi, Bernard Rose, Rusty Schwimmer, Michael Culkin (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Helena Lylová (Virginia Madsen) se smála, když od svého spolužáka slyšela hrůzný příběh o Candymanovi, vraždícím monstru s hákem místo ruky. Nevěřila ani tehdy, když tajně navštívila místo, kde se odehrála brutální vražda. Candyman ji o své existenci však brzo přesvědčil, když rozpoutal peklo plné zohavených mrtvol. Protože však policie na duchy nevěří, podezřelou se pro ně stává Helena. A jenom jediný člověk ji může očistit. Candyman. (Bonton Home Video)
(více)Recenze (306)
Kravina, pořád jsem čekala, kdy teda začnou ty lekačky a vono nic, než jen tam, kde jsem je pochopitelně čekala. Konec přesně podle šablony. Tohle byl podle mně horror-/www.csfd.cz/film/146130-purpurovy-vrch ()
Heh, Candyman se mi dnes večer, s blesky a krupobitím za okny, nesledoval vůbec lehce, opravdu jsem měl místy bojácné pocity... Velmi oceňuju originální a nepředvídatelný děj, neustále jsem byl zvědavý, co se bude dít dále. Luxusní byly některé lekačky, stejně jako gore, hustá atmosféra se povedla také na jedničku s hvězdičkou. Je to jeden z těch opravdu dobrých hororů, kterých by se na téma Urban Legends dala natočit spousta - škoda že je to (zatím) oblast dost nevyužitá. Horror movie of the year ()
Solidní horor s dobrou atmosférou a hlavně odehrávající se v neobvyklém prostředí. Nějak mi od toho filmu přestal chutnat med. :) ()
║Rozpočet $8miliónov║Tržby USA $25,792,310║Tržby Celosvetovo $-║ ()
Priserny radoby horor, kery me prisel neuveritelne naivni - nevim proc, ale je to tak. ()
Celé je to takové schizoidní a do toho ta paneláková ghetto atmosféra a působivá hudba. Inu čekal jsem rutinní vyvražďovačku a dostal jsem originální horor. Tyhle mýty, pověsti a urban legends opravdu mají sílu a myslím že každý má v okolí svého bydliště nějakou děsivou storku či strašidelnej dům nebo něco na ten způsob. Finální scéna, když jde ghetto uctít oběť a vlastně ti jedinní chápou, co se doopravdy stalo se mi opravdu líbila. Někdy, když nejste "zdejší" pochopíte hovno. A teď přestanu s blábolením a napíšu že Tony Todd byl cool a krvavost taková nepříjemná, jelikož nebyla přehnaná, ale už zase ne decentní. Poprvé jsem zaregistroval Virginii Madsen a zahrála to uspokojivě. ()
Tak Candyman mě posadil na prdel! Perfektní,atmosférický thriller,který se sune rychle dopředu s nečekanými zvraty a s nejlepším hororovým soundtrackem, co jsem kdy slyšel ! Skvělé ! ()
Ten chlapík, ten Todd - to je prostě ďábel... ()
Spoiler. „Ver vo mňa. Staň sa mojou obeťou a budeš nesmrteľná.“ Svojho času o Candymanovi v českej Cineme písali ako o nedocenenom horore. A (zase raz) mali pravdu. Tento horor (nakrútený podľa poviedky klasika hororového žánru Clivea Barkera) patrí k najzásadnejším hororom desaťročia. Vrátil žánru dôstojnosť, strach a rešpekt, hodil do koša zábavných zabijakov á la Freddy Krueger a Jason Voorhees a stavil na bezradnosť, neistotu a smrť. Smrť, ktorá si vás bez problémov našla nielen na samote alebo v lesnej chate, ako bolo dovtedy zvykom, ale uprostred ľudí, v meste, v činžiaku, na sídlisku. kde je síce plno ľudí, ale aj tak vám nikto nepomôže a radšej sa bude tváriť, že vás nevidí, len aby sa nenamočil do problémov, ktorých má beztak dosť svojich vlastných. Vďaka Candymanovi sme sa opäť začali príjemne nepríjemne báť. Príbeh otroka, ktorý sa zamiloval do nesprávnej ženy, vracia desivé mýty naspäť do sídliskového folklóru ako urban legends, ktoré sa dedia z generácie na generáciu a aj najmladší pred nimi stále majú zdravý rešpekt, lebo veď čo keby náhodou... Parádna ošarpaná atmosféra (a samozrejme logicky tým pádom aj výprava) chudobného sídliska, kde Boh nikdy nebol, skvelá Virginie Madsen a fantastický Tony Todd. Ten mal len dva roky dozadu v hre parádnu kladnú rolu Bena vo farebnom remaku Noc živých mŕtvol a ako Candyman patrí k najstrašidelnejším hororovým kreatúram 90. rokov (a mne sa páčili aj obe pokračovanie, už to síce neboli beštiálne dobré filmy, ale pohodové horory áno). Poviedka v češtine vyšla dva razy (v slovenčine hádajte koľkokrát... máte pravdu) a film sa od nej pomerne radikálnym spôsobom odlišuje. Samotný Candyman v poviedke vystupuje minimálne, objaví sa až na samom konci a pre jeho zjavenie vôbec nie je nutné, aby ste 5x po sebe do zrkadla povedali jeho meno. Film je doslovnejší (v poviedke nepadne ani slovo o tom, že to kedysi bol zamilovaný otrok-maliar, ktorému zlí belosi amputovali ruku, potreli ho medom a zvyšok dokončili rozbesnené včely). Poviedka je krátka a napriek tomu sa z nej stvorila "nekonečná" filmová séria. Toto má podobné napr. s Kingovými Kukuričnými deťmi. Candyman. Candyman. Candyman. Candyman. Candy... ()
Meta horor na téma městských legend, který se sám stal městskou legendou. Stejně jako ve svém úchvatném debutu, přízračném filmu o dospívání "Paperhouse", propojuje režisér Bernard Rose světy reality a fikce pohlcující atmosférou. Ovšem v zájmu provázanosti obou sfér zde není žádná jasná hranice mezi nimi. "Candyman" je jedním z nejlepších hororů nejen devadesátých let proto, že se zcela vymyká obvyklé žánrové produkci, což je dílem právě Roseho svrchovaně koncepčního zpracování. Režisér a scenárista v jedné osobě zásadně rozvíjí původní ideu Barkerovy povídky a dává nám nahlédnout zvenčí na střípky spletitého světa, které spolu s hlavní hrdinkou napjatě probádáváme, až náhle zjistíme, že nás Candyman pohltil a zcela si podmanil. Bravurní gradace vyprávění a stylově precizní sugesce rozklížené reality za pomoci souhry kamery, výpravy a hudby dává dohromady horor, který ačkoli bývá řazen po bok klasických řezníků hororu jako Freddyho Krugera, má mnohem blíže spíš k podobně singulárním a mimoběžným fenoménům jako je "Jakubův žebřík". Oproti němu je Roseho výtvor dokonce stylově nuancovanější právě ve svém balancování na hraně reality a díky tomu také ambivalentnější, ačkoli současně zůstává žánrově ukotvenější a v souladu se svým tématem přízemnější, nebo lépe řečeno v tom dobrém slova smyslu lidovější. Prostě městská legenda, které se nejprve smějeme, myslíme si, že si ji můžeme přivlastnit a analyzovat, jenže pak náhle zjistíme, že se bojíme jít sami na záchod a vyhýbáme se pohledu do zrcadla. ()
Postavte se před zrcadlo, řekněte 5x jeho jméno a pořádně vám natrhne prdel. Urban legend se stává realitou... CANDYMAN je povedený atmosferický horor (nebránil bych se ani označení nadpřirozený slasher, i když si zde neužijete takové té klasické hry vraha s obětí), navíc jeden z mála seriózních, ve kterém hlavní hrdinka odhalí komplet prso:) Tony Todd s hákem na pahýlu je vážně stylový přízrak, posprejovaný černošský sídliště zase zajímavý prostředí. What's blood for, if not for shedding? ()
Většina kvality toho filmu spočívá v tom, jak smrtelně vážně se bere. Slasher se soundtrckem Philipa Glasse - jak k tomu vůbec došlo? Připomíná to současnou vlnu vysokých hororů typu Uteč, kde se žánr plně odevzdává sociální kritice a nesnaží se to nijak skrývat. Velmi výjimečný film v kontextu své doby, ale osvěžení i dnes. ()
"Helen, Helen, Helen, Helen, Helen..." 8-o . . . Výborný a přes určitou žánrově netypickou vizuální střízlivost velmi působivý horor na téma >živoucích městských legend< a snad až na tu trošku nesmyslnou ohňovou scénu v závěru velmi skličující film v celé té zobrazené fatální marnosti... Skvělá hudba P.G. vynikajícím způsobem dokresluje atmosféru strachu a bezvýchodnosti ve snaze vyhnout se jednou danému prokletí, se kterým není radno si zahrávat a pokoušet věci tajemné prostou lidskou nedůvěrou... Film, ze kterého vás bude mrazit a budete mít dozajista pár dní problém podívat se beze strachu do zrcadla, natož při tom vyslovovat nějaké to jméno... ;o) ()
90. léta znamenají pro horror bídu s nouzí. A Candyman byl dvouokým králem mezi slepci. Předloze (novela Clivea Barkera Zapovězené) rozhodně ostudu nedělá. Bere si z ní pouze základní motiv betonové sídlištní džungle, plné graffiti, novodobých urban legends, odcizení a kriminality. Hodně originální horror. Jeho poslední třetina možná už není tak povedená, jako to, co jí předchází, ale tvrzení, že král je nahý, je v tomto případě pouze důkazem krátkozrakosti. ()
A napadlo někoho, že bodná/řezná rána hákem vypadá jinak než nožem? Ale co, takové detaily se v hororech neřeší - hlavní je, aby všechno fungovalo tak, jak má. Tady to funguje a do té doby, než bylo ukázáno monstrum, jsem se docela klepala strachy a plánovala si, jak strávím dnešní noc v maminčině posteli :)) ()
Horor, kterej mě provází už od dětství a pokaždý na mě dokáže zaručeně zapůsobit svojí úžasně mrazivou atmosférou, která zejména v prvním půli dosahuje absolutního vrcholu, co se dá kdy vůbec v hororovým žánru vidět, krom toho celá ta legenda o Candymanovi má neskutečně dokonalej hororvej nádech, kterej ještě podporuje prostředí. Druhá půlka už neni tak mrazivě odvyprávěná, ale zásluhou perfektně ztvárněnýho Candymana Tony Toddem a jeho krutýho vraždění hákem se film zase přesouvá na docela realisticky mysteriózní krvavou notu, je to sice slabší, ale stále dokonalý. Candymana pavažuju za jeden z vrcholů hororovýho žánru. ()
(1001) Chm, říkám si, jestli Tony Todd náhodou není nejvíc cool duch v historii lidstva. Každopádně, celou dobu jsem si byla poměrně jistá, že to budou velmi silné čtyři hvězdičky, protože to, v čem je film dobrý, je fakt děsně dobré, skoro až slovy nepopsatelné, ale zároveň je tam trocha zmatečnosti a nesmyslů a tak. Ale potom jsem se rozbrečela, když obyvatelé Cabrini-Green přišli na hřbitov, a vůbec se celkově zamyslela nad tím, jak výjimečný svou vrstevnatostí, možnými interpretacemi, ale hlavně temností a bezvýchodností příběhu mi film připadal. Hrdinka přijde opravdu úplně o všechno, a jak viscerálně... Candyman sice v závěru zakřičí "Ne-e!", ale já si ho přidám do sbírky filmů, kde záporák vyhraje. P.S.: Philip Glass! ()
Sice nikoliv vyjimečný, nicméně v nabídce hororů 90. let jistě nadprůměrný horor, který zaujme z dnešního hlediska nikoliv triky nebo výpravou, ale bezútěšnou atmosférou zanedbané městské periférie, zneklidňující hudbou a v neposlední řadě hereckými výkony v čele s Virginií Madsen. I když ve scénáři se najdou slabší momenty, řemeslná stránka ať už jde o střih, kameru nebo zvuk je na solidní úrovni. Celkový dojem: 70%. ()
Nějakou hororovou genialitu tam úplně nevidím, spíš poskládaná různá klišé. A vražd a samotného Candymana si moc neužijeme. Ale od začátku mě to vtáhlo sugestivními leteckými záběry, kulisami nehostinného ghetta, svižným tempem a dobrým obsazením (škoda, že Berkeley nedostal víc prostoru). ()
Candyman, Candyman, Candyman, Candyman... Není to o tom, že bych byl srab, jen se mi nechce uklízet koupelna.. Městská legenda o medáčkovy s hákem, bezútěšné ghetto pod mrakodrapem Sears Tower, v němž graffiti představují jizvy historie, plno úžasných záběrů z „včelí“ perspektivy, démonický T.Todd v období, kdy ještě nemusel nosit podprsenku, V.Madsen, která ji zase často sundává, hudba Glasse, pumpující do atmosféry rychleschnoucí betonovou směs a skvostný závěr s předáním jednoho zahnutého štafetového kolíku. Objektivita stranou, pověst má cenu, jen pokud trvá… ()
Reklama