Režie:
George NolfiKamera:
Charlotte Bruus ChristensenHudba:
H. Scott SalinasHrají:
Anthony Mackie, Samuel L. Jackson, Nicholas Hoult, Nia Long, Jessie T. Usher, Colm Meaney, Paul Ben-Victor, James DuMont, Gregory Alan Williams (více)Obsahy(1)
V 60. letech 20. století dva podnikatelé (Anthony Mackie a Samuel L. Jackson) vymyslí geniální plán na integrované bydlení a rovnocenný přístup k americkému snu. (Apple TV+)
Recenze (55)
Film pryč v cuku letu ale je o čem přemýšlet. Hezký příběh. Hudba bavila a pomáhala film kreslit. ()
Námět jistě stojí za pozornost, ale už skutečnost, že se mi tu v hodnoceních mihají především tři hvězdy svědčí o tom, že tohle je další z řady průměrných hollywoodských příběhů. Anthony Mackie, Samuel L. Jackson a Nicholas Hoult je určitě dobře poskládaný herecký balík, ale místy jsem měl pocit, že filmu nejvíce sluší označení - totální rutina. ()
„Svet sa mení. Ale v Texase sa ešte nezmenil.“ Anthony Mackie hrá postavu, za ktorú by sa kedysi zabíjalo. Múdry, rozvážny, vzdelaný, statočný. Dnes to vnímame ako nudu a oveľa väčšiu pozornosť vzbudzuje Samuel L. Jackson so svojím nákazlivým rehotom. Ani jemu to však dlho nevydrží, film trvá dve hodiny a po prvej, ktorá je v rámci možností skvelá, zábavná, príjemná a adekvátne retro, to celé (a všetci) začína... nudiť. Navyše sa prestávate orientovať v scenári, kedy vlastne už ani poriadne neviete, kto je kto a o čo mu ide a či je zlý alebo dobrý alebo ako teda to naozaj je. Nicholasa Houlta v biznise sledujem od jeho trinástich rokov a má úlohy, ktoré mu sadnú a ktoré mu nesadnú a táto mu (napriek jeho tradičnej snahe a ochote) skôr nesedela, než sedela. ()
Dvě hodiny, které utečou jako voda. Pokud Bankéř něčím na první dobrou zapůsobí, pak je to řemeslné zpracování. Není to pro mě překvapením, zatím všechno co Apple TV+ vypustil funguje řemeslně opravdu výtečně. Bankéř však není jen dobrým řemeslem, ale i velmi slušně odvyprávěným snímkem, ve kterém jsou krystalicky jasné motivace všech zůčastněných a bohužel i směřování děje. Sympatické postavy se tu zmítají v podivných zákonech, které jsou pro nás už těžko pochopitelné, ale k beznaději mají daleko. Bankéř je příběh o cílevědomosti, která jde těmto zákonům navzdory. Je to pozitivní drama, které nemá sklony ke chmurům a naštěstí ani nudným procedurálním pasážím. Jako pohodový víkendový film to šlape bez problému, jen konec je bohužel úsečný a příliš dobře nefunguje. ()
Zábavné, vtipné, hravé, sem tam poučné a místy dokonce pravdivé, se střípky reality, které jsou ale v každém úhlu maximálně filmově učesané. Pro lidi z branže must see, pro ostatní to bude víkendová pohodička, která neurazí a až na pár lahůdkových pasáží se Samuelem L Jacksonem asi ani úplně nenadchne. Přesto se od Apple production můžeme dočkat do budoucna možná zajímavých a ambiciózních kousků. Banker jim určitě v ničem ostudu neudělal. ()
Obvykle od podobných dobových dramat vím co čekat. V tom lepším případě se o daném tématu něco dozvím, můj vynaložený čas zúročím bez výčitek a na csfd nahodím neškodných 7/10 (tedy čtyři hvězdy). Vůbec první exkluzivní film služby Apple tv+ (ač pouze zakoupená licence a pozdější vydání kvůli údajné kauze) mě ale hrozně mile překvapil a už dlouho jsem u dvouhodinového dramatu nezažil, aby uteklo tak hladce a já si užíval každý dialog. K čemuž samozřejmě dopomáhá pan herec, kvůli kterému jsem se ke snímku dostal především, tedy nikdy nezklamávající Samuel L. Jackson, jehož pouhý charakteristický smích ihned dopomůže k smíchu mému. Ale co je pro mě osobně větším překvapením, tak i hlavní muž příběhu Anthony Mackie, k němuž mám dlouhodobě výhrady (typicky po druhé řadě Altered Carbon), nicméně zde po dlouhé době hraje alespoň trošku jinak, než jsme u něj zvyklí a strašně mě bavil. Podobně jako kdysi u Hackera Chrise Hemswortha občas budete kroutit očima nad bankéřovou muskulaturou, ale asi by mě to z děje vytrhávalo víc, kdyby jej hrál herec, kterého nemám tolik v povědomí. Příběh je dozajista upravený tou nejvíc naivní představou amerického snu, nicméně nepatřím mezi ty, kterým by to mohlo vadit a jsem na to zvyklý (pochopitelně se přes to leckdo nemusí přenést). A ač mám téma segregace afroameričanů ve 20.století poměrně nakoukáno, o této konkrétní problematice jsem vůbec nic netušil, takže palec k dobru novému vědění...9,5/10 ()
Není nic víc americkýho než patetická óda na korporativismus a realitní makléřství.... ()
Super snímek o investování černochů do nemovitostí, nicméně se to občas celkem dost táhne. ()
Film o tom, že aj černoch v Amerike má právo stať sa židom. Pardon, bankárom. A to bolo v päťdesiatych-šesťdesiatych rokoch obzvlášť ťažké, keď na jednej strane kukluxklanci s handrami na hlave stále verili, že za ich chabý intelekt a alkoholické životy môžu černosi, na druhej strane vám sotva nejaký semita uveril, že ste taký zručný lichvár ako on. Film je o tom, že ak chcete a máte šťastie, môžete skutočne preraziť. A veľkým pozitívom je fakt, že napriek prostrediu afro-americkej komunity tu nepočujeme žiadny rap, ale len starý dobrý džezík. Aj to bolo na tom období také úžasné. ()
Tady je tak krásně popsané, jak funguje svět peněz a investic. Aktiva. Nechci znít jako Kiyosaki, ale tohle je povinnost. Nejkrásnější na tom je to, že v dobách žuřivého rasismu se nějaký "negr" pokusí zbohatnout z nuly a povede se mu to. Potlesk. Krása. To se samozřejmě nelíbí stereotypům bílé doby, takže začne vysoká hra patriotů... ()
Dobrej filmek. Zajímavé rozzuzlení. ()
Banker je solidni adaptace v retro stylu podle skutecneho pribehu o prvnich americkych cernych bankerich.Jsou to tri filmy v jednom.Zive a vtahujici, oci otvirajici. Film je na me moc dlouhy,ale vyborne se hodi pro domaci sledovani . ()
Zajímavé téma, plytké zpracování, které ani naplno nevyužívá své dva skvělé herce. ()
Podle hesla „Můžeš žrát, ale nesmíš mlaskat.“ Kdyby chlapi necukli a nedali primitivní bělobě banku, bylo by dobře na věky věků, amen. Že to byl sociální projekt, na podporu černé obce, nebaštím, šlo o prachy a chlapci se strategicky sekli. Nic víc, nic méně, protlačení aktuálních nálad okaté. Přesto výborný film, pohodově laděný, který nás sympaticky i za cenu zřejmých klišé, přesto příjemně seznamuje nejen s realitní problematikou amerických šedesátek. V úvodu jsem tušila další monotematickou záležitost, kdy si takřka nejpočetnější menšina, pojede svůj bluesový evergreen, kterak se o ně zbytek ošklivého světa nechce se vším všudy postarat, odmítá jejich absolutní kvality, proto nezbývá než dělat výtržnosti, bordel, rabovat, fetovat, přepadávat, ždímat systém a podobně, je do toho opřená, že výrazná část této party kvůli vyššímu poslání nemá čas chodit do školy nebo snad dokonce do fachy, ale ne. Spletla jsem se. Dostalo se mi precizně řemeslně vypiplaného, inteligentního, vkusného filmu, který zcela neagresivně zaujal a líbil se od A-Z. Je perfektně napsaný i zahraný, kvalitní retro s úsměvnou, přesto logickou pointou, protože proč by dva chytří černí kluci nemohli podnikat a zaměstnat bílého sice papouška, nicméně stále jako troky tupého ambiciózního blba. Sympaticky znázorněné sociální bolesti Afroameričanů v letech, kdy to věru neměli snadné, byť byli pracovití, vzdělaní a slušní, pokud měl kdosi mozek, ambice, plány, stejně utřel a hlavou zeď neprorazíš, což je skutečně maras všech marasů a posuny v tomto směru vítám. Omezení, která jim systém kladl byla naprosto nepřijatelná, v určitých formách jsou zakořeněná v jižanských oblastech dosud. V TOP restauraci kousek od Naples na Fl., tě člověk tmavé pleti obsluhovat nebude. Nesmí. Najdeš ho u dřezu. Skvělé dialogové party, zejména Samuel sypal trefná moudra, tesat je. Navíc scénáristé moudře neopomenuli naťuknout ani věc zásadní- chování. Vystupování a první dojem, který Garret na okolí dělá. A jak si na tom zakládá. Je zřejmé, že na sobě musel makat. A o tom to je. O tom to přesně je i v současnosti. Chování. Čili na jedné straně rovná práva, příležitosti, ohodnocení, zároveň rovné povinnosti, dodržování pravidel, zodpovědnost a pak budeme moci svět označit za férově uspořádaný. Ovšem odchylky stále budou, neboť stačí si zajít do hospody mezi Horní a Dolní kdesi na Kokořínsku a názorně zakusíme, co se asi tak semele. Tohle bude vždycky. Říká se tomu předsudky. Každopádně žádná diskriminace jen tak od oka do civilizovaného světa nepatří. Ani bordeláři, závodní celoživotní povaleči, uvřeštění anarchističtí hulváti, těžící z prostého faktu, že z jejich zfetovaného ksichtu a nože v ruce jde strach, kteří nežijí v Nigeru, zemi nejchudší z nejchudších, bez osvěty a základního vzdělání, nýbrž ve Státech, přesto jim stále nedošla základní matematika: nerobím- nemám co do hrnce- nemám zdravotní pojištění- nebydlím- fet a chlast něco stojí- proto si nenasekám čtyři až šest dětí. Chyba lávky. Došla. Ale proč ne, že jo? Nasekám a kolotoč se roztáčí dál. Hladové, fetující nebo na alkoholu závislé děti chtějí také své místo na slunci, kradou, přepadávají, škola- haha, dospívají a jedeme pěkně dál. Známe. Říká se tomu špatná zkušenost. A bohužel ti schopní si toto stigma s sebou táhnou jako balvan a ti chytří dobře vědí, že tady musí makat víc, než jiní, aby se prosadili. Nespravedlivé, ale je to tak. V současnosti se tlačí na přistoupení na hru ulicových revolucionářů a kamerových klekačů. Že prý pak bude svět lepší a oni nám ukáží, jak na to. My na oplátku ukážeme, jak jsme morálně vyspělí, kultivovaní a laskaví, zalezeme se stydět za racionální, realistické názory do kanálu, kam za námi nahážou vinný nevinný prostěradla a svět se změní k obrazu jejich, protože tak to bude správné. Inu, nejsem si úplně jistá, zda tyto neomarxistické paušalizované žvásty a následný sešup dolů, protože nahoru bychom to museli tahat my a to se po nás důrazně nechce, nebudou cestou k Boschově Zahradě pozemských rozkoší, ale tak kdo chce kam.. Také proto Bankéře chválím! Líbí se mi kladení důrazu na pracovitost, kultivovanost, fandím lidem, kteří něco umí nebo vykazují snahu, těmto brány naprosto dokořán, klobouček a zasloužené prachy a úspěch. Ovšem tančit kolem barelů se zapálenou naftou s většinovou částí menšiny do budoucna odmítám. Jelikož jsem mívala tu čest pozorovat roky z oken či z chůze po stejném chodníku. Spíš bych poskytla prachy na medicínskou studii, jakým způsobem a v jakém sociologickém a demografickém rozsahu si poničila játra antikoncepcí veškerá zodpovědná děvčata všehomíra a sofistikovanému závěru, proč tomu tak asi je. Ale nene, toto by bylo z balíku nepřípustného sociálního inženýrství, na to se musí rafinovaněji. Stačí poskytnout zbraně, drogy, přihodit pocit naděje, že každý může všechno, k tomu zástupy nedomrlých naivních snílků narozených kolem milénia, kteří ví kulové o životě, hladu, bídě, válce, totalitních manipulacích, o flákotě na talíři, zaměstnání, rodinných povinnostech, starají se o své avokádové bio latté a filosofují o nudě všedního dne, přemnožení planety lidmi, adorování slepic a toulavých nevykastrovaných koček, aniž by vnímali kontext, však tito zaboxují za zelené populistické cokoli a všechno se to pořeší jedna socialistická báseň, že ano. Čili nebojme se toho, pryč s hodnotami a vítejme v jednadvacátém století! Film je místy pomalejší, z mého pohledu mu to neuškodilo. () (méně) (více)
Podle očekávání film zaujímá silný protirasisitcký postoj, ale až na závěrečné momenty u soudu to působí přirozeně, takže jsem neměl tendenci obracet oči v sloup kvůli další agitce. Zajímavé je i samo téma s dvěma černochy toužícími se prosadit na poli realit a bankovnictví. Dnes nic zvláštního, ale v 60.letech věc nevídaná a odsouzeníhodná. V tomto ohledu Nolfi působí vynalézavě a dokáže nejen bavit, ale občas i rozesmát, ačkoliv toho vtipu bych uvítal víc. A konečně vyšlo i obsazení, kdy se Mackie s Jacksonem výborně doplňovali a Hoult jim značně přicmrndával. Spokojenost. 80% ()
Príjemná životopisná dráma o jednom podnikateľovi, ktorý sa v 60tych rokoch stal prvým čiernym majiteľom banky v USA. Film má celkom pohodovú atmosféru napriek búrlivej dobe v ktorej si černosi postupne vybojovali v USA väčšie práva. Najväčším problémom je hlavný hrdina, ktorý je nudný suchár a ani Anthony Mackie ho nedokázal svojím výkonom nejak ozvláštniť. Našťastie film obsahuje kopu ďalších oveľa zaujímavejších postáv. Mackieho playboyského kolegu v podaní Samuel L. Jacksona, ich doslova bieleho koňa (roztomilo nie dvakrát bystrý Nicholas Hoult) alebo jedného z prvých Mackieho kolegov Írskeho podnikateľa (Colm Meaney). V tomto filme proste všetci zatienia hlavného hrdinu. Ale jeho plán je dostatočne napínavo podaný (skoro jak nejaký heist film) na to, aby to nebol ďalší nudný prvoplánový doják o prvom čiernom doktorovi / kozmonautovi / uspávačovi hadov / atď. 7/10. ()
Takýchto filmov je milión.Rasová segragácia je aj v súčasnosti dosť veľký problém. A mnohí filmári sa tejto téme venujú, len intenzívne menia prostredia v ktorých sa rovnaký príbeh o snahe o rovnoprávnosť odohráva. The Banker má všetky zaužívané klišé. Vety typu - som na teba hrdý synak - alebo tradičnú white hate - kedy sú až na dve-tri postavy takmer všetci plnokrvný rasisti. Takže aj napriek tomu, že film neprináša nový pohľad na problém, využíva zaužívané pravidlá žánru aby nám predstavil ďalších odvážlivcov, ktorý sa snažili spraviť niečo nemožné. A Nolfi to servíruje bez chýb, bez prešľapov a dopomáha mu k tomu silné herecké zoskupenie. Hoult a Jackson sú tu parádny. Stáva sa z toho Feel Good movie. Možno mám pre tieto veci slabosť. Možno úmyselne nevidím za stenu priemernosti, za ktorou sa zvyknú takéto snímky schovávať (a nemusí ísť vždy vyslovene o rasizmus). Ale sú to fajn strávené dve hodiny. Kde aj napriek family friendly pocitu cítiť nespravodlivosť na sto honov. A kto vie? Možno práve takéto filmy prebúdzajú viac empatie, ako tie, ktoré sa snažia silou mocou ukazovať hrôzostrašné dopady rasovej nenávisti. Každopádne, subjektívne za mňa, mierny nadpriemer. ()
Film o tom, jak dva schopní Afroameričané s pomocí jednoho Američana obchodovali s nemovitostmi. Mladého Američana měli na to, aby jim kryl smlouvy, protože obchodovat s Afroameričany by nikdo nechtěl. Koupili mnoho domů v luxusních bělošských čtvrtích a nabízeli úvěry Afroameričanům, aby se tam mohli nastěhovat. To samozřejmě nikdo nechtěl, proto se dostali do hledáčku nejdříve společníků, poté i úřadů. Koupili též první banku, potom druhou a špatné úvěry před kontrolou přesouvali z jedné banky do druhé. To jim neprošlo a dostali se až před soud. Nejvíce na filmu se mi líbila pasáž, jak dva Afroameričané učí jednoho Američana jíst příborem. To bylo vážně moc dobré. ()
Super film a povzbuzení po těch všech sračkách tohoto týdne. ()
standardní drama ze šedesátých let,které zaujme hlavně příjemným vizuálem,nicméně snesl by krácení od dobrých 20-30 minut.Všem je jasné,že to černoši měli v té době sakra těžké,ale tady ten příběh není natolik zajímavý a nestane se tam tolik zásadních věcí,aby utáhl dvouhodinový film...60% ()
Reklama