Režie:
Steven SoderberghScénář:
Deborah EisenbergKamera:
Steven SoderberghHudba:
Thomas NewmanHrají:
Meryl Streep, Gemma Chan, Lucas Hedges, Dianne Wiest, Candice Bergen, Pete Meads, Saskia Larsen, Christopher Fitzgerald, Mary Catherine Garrison (více)Obsahy(2)
Snímek Nechte je všechny mluvit od režiséra Stevena Soderbergha vypráví příběh slavné spisovatelky (Meryl Streepová), která se vydá na cestu se svými dlouholetými přítelkyněmi (Candice Bergenová a Dianne Wiestová), aby se pobavila a vyléčila staré rány. Připojí se k nim i její synovec (Lucas Hedges), který se o dámy stará a přitom se zamiluje do mladé literární agentky (Gemma Chanová). (HBO Europe)
(více)Recenze (73)
Kladivo na holywoodské čarodějnice. ()
Výborné dialógy a skvelí herci, Meryl opäť tak ponorená v úlohe, že ju prestávate vnímať ako "tú herečku Streepovú" a vnímate len tú postavu. Kvalitka. ()
Nechte je všechny mluvit, stejně si nikdy neřeknou to důležité. Film o zamlčených křivdách, věčných nedořečenostech a o tom, že nejpodstatnější a nejhlubší věci se kotí z naprostých banalit. Na pikometry napsané, na pikometry natočené, zahrané a načasované, brilantní v každé čárce a tečce. Plavba oceánem nedokonalých odmlk a přeryvů. Pro mě asi Soderbergh ve své nejsilnější hodince. ()
Napodruhé čistých nekompromisních pět a jeden z nejlepších Soderberghů digitální éry. ()
Je obdivuhodné, jak lehce a nevtíravě to ohýbá různé konvence reunion komedií nebo filmů o ženském přátelství i v tom, že to nepotřebuje jasně formulovat a doříkávat katarze a ponaučení. Klidně si představuju, že by takhle mohlo dopadnout osazenstvo Sexu ve městě. Asi na to celé brzy zapomenu a moc velké vlny to neudělá, přesto si v poslední době nepamatuju sympatičtější film. ()
Načančaná řídká břečka. Spousta důležitých témat, od útlakové ekonomiky, přes podoby lásky a svazků napříč časem či osobní odpovědnost až po izolovanost výjimečných jedinců je tu dotknutá jen velmi povrchně, plytce a neobjevně. Mrhání skvělými hereckými talenty. *~ ()
Nesnesitelná lehkost bytí na zaoceánské plavbě a facka divákům, kteří sobecky baží jenom po pokračování svých oblíbených kousků. Tak, kde je Stevene pokračování Nákazy? Šup, šup, už tu dávno mělo být. ()
Režisér Steven Soderbergh je filmař, který si prošel velmi zajímavou kariéru. Stojí za snímky jako je trilogie Dannyho parťáků, Erin Brockovich, Traffic: Nadvláda gangu (za tento snímek obdržel Oscara za nejlepší režii) nebo Bez kalhot a ve své kariéře přeskakuje mezi mainstreamovou produkcí a nezávislými filmy, kdy se navíc pokouší výrazně experimentovat. Nejenom, že pracoval s interaktivními projekty ale své filmy začal natáčet na iPhone, protože je dle svých slov s obrazovou a zvukovou stránkou, kterou je iPhone schopný pořídit tak spokojený, že už nepotřebuje normální filmovou kamerou a jeho filmy jsou tak nyní skutečně točené na jeho mobil. Osobně jsem s technikou stránkou posledních Soderberghových filmů problém neměl a vyloženě mí chvíli vrtalo hlavou, že jsou ty jeho filmy skutečně točené na telefon, protože bych to jednoduše nepoznal. Po Bez kalhot ovšem došlo na projekty Vedlejší účinky a Liberace! a následně si dal Soderbergh pauzu, kterou ukončil až v roce 2017 snímkem Loganovy parťáci. A osobně jsem od té doby žil v tom, že je ten starý dobrý Soderbergh mrtvý, což ve mně utvrzoval i fakt, že mi ani jeho další filmy nesedli. A proto rád říkám, že je Nechte je všechny mluvit AKA Let Them All Talk filmařsky nejuhlazenější a nejvyspělejší právě od Bez kalhot. Je to ale celé zároveň trochu složitější, protože Let Them All Talk není filmem pro každého a především není filmem pro lidi, který čas strávený sledováním konverzaček, kde se na první pohled vlastně nic neděje berou jako naprostou ztrátou času. Let Them All Talk je nezávislárna, která navíc vznikla velice unikátním způsobem- Film má sice scénář scenáristické debutantky Deborah Eisenbergové, většina replik je čistá improvizace hereckých aktérů. Sodebergh při použití svého iPhonu navíc použil přirozené světlo a nový Soderbergh je tak v mnoha ohledech unikátní. A rozhodně ne nezajímavý. Let Them All Talk není velkolepá filmová událost, ale komorním dramatem o mezilidských vztazích, které funguje především díky svému obsazení. Skvělá Meryl Streep, kterou solidně doplňují Candice Bergen a Dianne Wiest, solidní Lucas Hedges a velmi fajn Gemma Chan. Celé mi to vlastně celou dobu evokovalo nádech, který je cítit z filmů Woodyho Allena. Ovšem nemyslím tím Woodyho Allena z posledních let, který se neustále točí v kruhu, myslím toho tehdy mladého a perspektivního Woodyho Allena, který tehdy skutečně tvořil klenoty jako Annie Hallová nebo Manhattan. Soderbergh pro natáčení pronajal skutečnou loď a loď Queen Mary 2 je tak přitažlivým prostředím, že se jen tak neokouká. I díky tomu, že se to celé odehrává v překrásném prostředí se tak dost fajn doplňuje vizuální stránka s velmi funkčními improvizačními dialogy. Je to do jisté míry velmi zajímavý filmařský experiment, který do jisté míry připomíná divadelní inscenaci..... ale zároveň skutečně působí filmově a je filmový! Nový Soderbergh se ale mohl především skutečně rozpadnout pod rukami bez solidního castingu, který má navíc pod čepici a je ze sebe schopen vymlátit ty slušně fungující dialogy. Někdy je sice poznat, že jde o improvizaci a že by možná leckterý dramaturg křenil zuby, především ale zrovna Meryl Streep improvizuje náramně. Dá se tomu vytknout, že celá dějová kostra probíhá až velmi klidně, chybí tomu nějaké přetočení příběhu o 180 stupňů a ve finále ten film hodně křečovitě přece jen tančí na tenkém ledu při přeskakování mezi komediálními a dramatickými motivy, přičemž samotný závěr vyloženě nefunguje jako ta pravá tečka. Pořád je to ale skutečně nejlepší Soderbergh od roku 2012 Soderbergh si jako režisér, kameraman a střihač ten film pohlídal jak nejvíce mohl a jak ho šlo v podmínkách, které navíc hodně sázeli na taktiku improvizace jen zvládnout. Soderbergh se nadále snaží experimentovat a v tomhle případě stojí výsledek určitě za vidění. Vizuální stránku si pohlídal, Thomas Newman dodal vhodný soundtrack a herci skutečně parádně improvizují a předvádí solidní herecké výkony. Na Soderberghovi se jednoduše musí ocenit, že se skutečně nerozhodl pro důchod a své nadcházející roky ve filmové branži se pokouší okořenit různými experimenty, které ve finále končí různě. Zrovna tenhle film ale patří do těch lepších Soderberghových experimentů a je to nejlepší ´´ Allenovka´´ za posledních 10 let. Neberte to! () (méně) (více)
Staršie ženy si hľadajú starších partnerov na úrovni, starší muži si hľadajú mladšie partnerky či milenky. A môžete byť aj Meryl Streep, Candice Bergen a Dianne Wiest, ktorých postavy pred niekoľkými desaťročiami s mužmi isto problémy nemali. Máloktorý film ukazuje túto realitu až tak sarkasticky kruto, ženám sa už asi aj pletú dátumy svadieb a rozvodov. Soderbergh sa ale iba touto témou nezdržuje, dôležité sú aj vzťahy medzi ženami, peniaze a tvorivá kríza. Je to zaujímavé, ale Soderberghov štýl mi v takomto type filmu nesedí (nemyslím art vs. komercia, ale skôr typ snímania alebo štýl rozprávania), mám ale chrobáka v hlave ohľadom nutnosti druhého pozretia. ()
"Let Them All Talk" je film, na ktorom sa dá veľa oceniť, no súčasne som mal pocit, že má pre mňa ako diváka absolútne nulovú pridanú hodnotu. Prečo? Lebo je to film, kde neustále iba chodíme okolo horúcej kaše. Všetky postavy majú svoje tajomstvá a svoje pocity, ktoré však nikdy nie sú schopné povedať na plné ústa. Myslím si, že keby bol film označený len ako dráma, tak by som s tým až taký problém nemal. Dokázal by som sa mentálne lepšie naladiť na tú vlnu a možno viac nasať to, čo mi film chcel vlastne povedať. Lebo pravdou je, že dialógy vo filme sú skvelé. Postavy ich vedia veľmi dobre podať a jedotlivé "krivdy" sú tu dobre zachytené. No v prípade, že je film označený ako komédia/dráma, tak som čakal aj nejaké miesto, alebo nejakú momentku, kde by som sa na na niečom zasmial. No jediná scénka, ktorá pre mňa mala akýkoľvek humor v sebe je podľa mňa keď Alica hovorí, že jej synovec je na rande so staršou ženou a na to sa jej kamoška spýta, či ide o 80-tničku. Rozhodne najlepší moment komédie v celom filme. No inak mal film problém ma nejakým spôsobom zaujať alebo zaháknuť. Do momentu kým sme nevystúpili z lode a neudialo sa v závere niečo, čo to celé posunulo do úplne novej roviny. A vďaka tomu som zhodnotil, že film si našiel svoje silné miesta a rovnako aj momentky. Lebo všetko čo sa odohráva potom bolo pre mňa skutočne zaujímavé a silné a malo to dušu. No nemám pocit, že by Steven Soderbergh urobil svoj najlepší film alebo, že by ním adresoval niečo, čo sme už nemali možnosť vidieť predtým. Myslím si, že na film sa pozerajte ako na drámu. Nie dramédiu. Pretože je vidieť, že aj očakávania vedia pokaziť dojem. Ja som čakal oveľa ľahší film na pozeranie, než to čo som nakoniec dostal. A možno preto, som sa nevedel naladiť na správny tón. Hodnotenie: C ()
Meno Soderbergh vo mne vzbudilo očakávania. Neisté, ale predsa, lebo ten muž má v sebe silnú filmárinu. Niekedy mu to vyjde (Vedľajšie účinky, Dannyho trilógia, Erin Brockovich), inokedy ma neohúri (Solaris), ale v každom prípade nikdy nenatočil vyložene zlý film. Toto je však naozaj slabší kúsok. Jedine, čo ma zaujímalo bola zaľúbená linka s Gemmou Chan. Ale tie konverzačky Meryl Streep o knihách a postavách, ktoré nikto nepozná ma nebavili, ani dialóg, kde dve stareny spomínajú na švédsku trojku. Nakoniec sa to ale v druhej polovici začalo celkom zlučovať a zrazu filozofické reči začali dávať zmysel. A taká je aj pointa filmu. Filozofia, múdre myšlienky, ktoré ostávajú až za hrob. V tomto prípade doslova. ()
„Nechajte ich všetkých hovoriť” , nech sa pekne dosýta vyrozprávajú, čo im vlastne hrdlo ráči, pretože budú mať na to dostatok priestoru, alebo na jeseň roku 2019 sa tiež schyľuje i k transatlantickej plavbe medzi New Yorkom a Southamptonom, a to špecificky na luxusnej osobnej dopravnej lodi Queen Mary II. Totiž, spisovateľka Alice Hughes sa bojí lietania, ako čert kríža, a tak namiesto toho jej vybaví agentka Karen iný druh prepravy, počas ktorej aspoň znovu nadviaže staré kontakty s dvomi kamarátkami, to jest, so Susan, nachádzajúcej sa zrovna v Seattli a s Robertou, ktorá je momentálne v Dallase, kde sa taktiež venuje i predaju dámskych podprseniek, tým pádom babská jazda môže veselo začať, a či ani nie... ? Veď sa predsa nevideli dlhých 30 rokov, v podstate si budú mať určite čo povedať, však ? Garde bude mať na starosti Tyler z Clevelandu, alias spisovateľkin synovec, ktorý sa na "parníku" platonicky zamiluje práve do našej obchodnej zástupkyne, ktorá ale cestuje »inkognito«. A vôbec nemusíte mať žiadne obavy, že popritom znovu narazíme na ľadovec, či ešte predtým nebodaj zažijeme i velikánsku romancu na lodi, a la "Jack a Rose" , to ani zďaleka nehrozí, keďže Tyler sa stáva Kareniným špiónom, aby sa pokúsil zistiť, o čom bude pojednávať jej ďalšia kniha, či sa podobá na už napísaný román Ty navždy / Ty nikdy (teraz pripravovaný sequel ?). Účel cesty loďou je ináč naprosto prostý. Pozvala si ich z toho prozaického dôvodu, aby ju sprevádzali jednak na hrob akejsi inej spisovateľky Blodwyn Pugh v Cardiffe, ale najmä si ísť po Footlingovu cenu, ktorú skrátka odovzdávajú spisovatelia-spisovateľom... PS: „Minimálne 80 % času som s nimi strávil na vode a zvyšných asi 20 % na súši, keď sa ani nedá úplne povedať, že by som počas toho mával akúsi ponorkovú chorobu, že väčšinou tam stále bolo čo robiť, kedy som navštevoval planetárium, alebo sa jednoducho s nimi o čomkoľvek porozprával pri večeri, k tomu sme stretávali "kopec" zaujímavých ľudí, no nebyť spomínanej Karen, jednalo by sa najskôr len o danú povinnosť, no minimálne samotná Mary stopercentne stála za to, a síce záverečná, smutná udalosť, bola vskutku strašne nepríjemná, až depresívna, no i napriek tomu treba pokračovať v živote ďalej, aj keď dôjde k takejto, obzvlášť veľkej strate” . ()
"Nechte je všechny mluvit" nabízí dost překvapení, příjemnou náladu, pěknou kompozici obrazů což kompenzuje dramatickou prázdnotu. Téma je přátelství a zkušenost. Hrají zde tři herecké legendy - Streepová, Wiestová a Bergenová. Jsou zde pěkné hlášky jako "je stará, je ji 26", "je to jako leštit vázu, kde se celý dům rozpadá", "jenom jedno slovo je správné a dlouho mi trvá než ho najdu. Třeba na parníku "výlet" je slovo povrchní a pošetilé, je to "plavba", výlet do neznáma. Na luxusním parníku na týdenní plavbě Pacifikem spisovatelce dělá společnost empatická "vrba" Susan a exrovertní Roberta . Tedy téma pojednávající o literatuře, stárnutí a přátelství. Jenže toto vyprávění bylo rozbito. Většina filmařů by banální improvizované konverzace bez scénáře vystříhala do koše. Některé dialogy totiž směřují do prázdna rozplyzlosti. Ale o záplavu prázdných řečí vůbec nejde. Skryté významy se postupem času odhalují. To hlavní Soderbergh divákovi sděluje mezi řádky. Všechny vnějškové efekty ignoruje až vše působí starosvětsky. Jak divákovi naznačí jedna z žen, postavy jsou zahleděné do sebe a kamera občas ukáže neuroticky studené atmosférické obrazy podpalubí. Vztahy postav začnete poznávat důkladněji až v závěru. Kdo se dodívá až do konce přes pomalé tempo, bude odměněn třemi pointami, kterých si ale při malé pozornosti nemusíte vůbec všimnout. ()
Jak už název napovídá, bude se mluvit a bude se mluvit hodně. Vlastně se bude mluvit pořád. Naštěstí vše pronáší výborní herci na základě dostatečně chytrého scénáře. Jen ne všechna témata byla dostatečně působivá, aby mě film dostatečně vtáhnul a bavil po celou dobu. ()
Soderberghova labutí píseň o jedné zaoceánské plavbě, kde se střídavě přechází mezi autorskou a životní krizí. ()
Vůbec nechápu ten všeobecný divácký hejt. Tohle je nejlepší Soderbergh minimálně za posledních patnáct let - film, jaký by mohl natočit Allen, kdyby si našel novou dvacetiletou holku a postavy v jeho filmech přestaly nosit staromódní saka a obnošené chlupaté roláky. Celé to skvěle funguje na principu intermezza s tím, že pro každou z postav je intermezzem něco jiného a nakonec celá "voyage" je pouze jedním velkým intermezzem hlavní hrdinky na cestě k "překonání svých uměleckých limitů", což se nakonec podaří (ale ani ona netuší za jakou cenu), ale stejně jako její nejlepší román to opět nikdo nepochopí a povolaní mluví s despektem jenom o jakémsi "experimentu". Je to mnohem chytřejší film, než se zdá a rozhodně nejenom díky množství narážek na fungování a priority současné společnosti, která netouží po hodnotách a po změně, ale po sequelech důvěrně známého, ať už v umění, politice nebo osobních životech. Herecky také obdivuhodně vyladěné, Streep si oproti očekávání vůbec nekrade show pro sebe, ale její poměrně umírněný výkon a Soderberghovo pozorné řazení scén dává vyniknout i Wiest a Bergen, "zapomenutým" hvězdám. Pátá hvězda za skvělý a padnoucí soundtrack, Newman mě takovým svěžím, lehkým jazzem hodně překvapil. ()
Exaltované, poživačné, ublekotané, velkohubé, duté a namyšlené NIC... a kam že se poděla Amerika zahalená do dýmu Marlborek a ozvučená cinkáním ledu v nekonečném sledu drinků? Zapomeňte, teď je třeba prokládat dialogy pomlaskáváním a mlácením příborů, společně s fenoménem všemožných gastro soutěží a armádou kuchaříčků se tak vkrádají myšlenky na další z mnoha pokusů o přeformátování životního stylu podle předlohy... ale možná mluvím z hladu, jelikož jsem si u plků tradičně unylé, přesto kdovíproč přehypované Streepové neuděla komerční přestávku na občerstvení ve zcela neopodstatněné obavě, že přijdu o gró příběhu. ()
Nechte je všechny MLUVIT u mě narazilo kvůli skutečnosti, že se ve filmu až příliš (naprázdno) MLUVILO - kvůli tomu jsem měl celkem problém udržet pozornost při sledování filmu. Nevěděl-li bych, že snímek režíroval Soderbergh, myslel bych si, že jde o film z dílny Woodyho Allena, pro něhož jsou tyto konverzační filmy charakteristické. Ústřední trio hereček je úžasně civilní a přirozené (dle zajímavostí šlo o improvizaci), přesto se mi tři čtvrtiny filmu zdály neskutečně utahané - teprve až v poslední čtvrtině jsem cítil jistou dějovou gradaci, jež probudila mou diváckou pozornost. Herecký koncert, jehož (viditelné a slyšitelné) kvalitní tóny mně však bohužel nesedly! ()
Tri skvelé herečky, tesne pred rozpadom, sa snažia hrať jak o život, ale mňa to tak nejak od začiatku úplne minulo a vôbec ma ten príbeh nezaujal. ()
Asi najväčšia Soderberghova devíza je, že dokáže prilákať veľké mená na nezaujímavé a všedné námety. Nechápem ako sa mu to darí, ale doba, kedy robil originálne filmy je preč. Občas sa mu podarí niečo s potenciálom, ale pre mňa tie filmy vyšumia do prázdna príliš rýchlo. Let them all talk je presne takým filmom. Nesympatické postavy v krásnom prostredí výletnej lode, kedy riešia svoje malicherné myšlienky a pocity, ale zároveň si svojim správaním vytvárajú stenu cez ktorú sa, ako divák, nemám možnosť dostať. Postavy sú chladné, nezáživné a tých pár momentov, kedy tam prebleskne náznak emócie, sa väčšinou odohrávajú keď sú postavy ticho. Čo kupodivu nie je až tak často. Dávam slabé tri, lebo sa to aj napriek dĺžke nepozeralo zle. Kameru to malo dobrú, rovnako aj hudbu. A Wiestová značne všetkých herecky prevyšovala. Na konci ale zostáva zase raz otázka. Pre koho ten Soderbergh tie filmy vlastne točí? ()
Reklama