Režie:
Karel SteklýScénář:
Karel SteklýKamera:
František UldrichHudba:
Jaromír KlempířHrají:
Svatopluk Matyáš, Helga Čočková, Oldo Hlaváček, Helena Blehárová, Miroslav Homola, Zdena Hadrbolcová, Eduard Dubský, Jiří Lír, Slávka Budínová (více)Obsahy(1)
Karel Steklý se ochotně přizpůsobil normalizačním požadavkům a v první půli 70. let mimo jiné vytvořil "satiru" na dění v roce 1968. Zvolil nadsázku, když do centra dění postavil mluvícího hrocha (z jehož břicha se ovšem ozývá spolknutý člověk), kterého se snaží ke svým mocenským zájmům zneužít proradní politici. Veselí tu nalezneme málo, zato převažuje nebývalá trapnost. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (119)
Samotné téma satira na rok 1968 by mi nevadila,ale to prevedenie....čerstvo vykadený kravinec,ktorému punc pravosti dáva so svojou "brilantnou češtinou" Oldo Hlaváček.No čo už Oldo ,vtedajší prezident Husák so svojou "čechoslováčštinou " by mal z teba radosť :))))) ()
Nejsem příznivcem kategorických přívlastků, či odsudků, označovat něco za nejlepší/nejhorší, protože tahle hodnocení jsou vždy subjektivní a často vytržená z kontextu. Přesto tady jsem si celkem jistý – tohle je absolutně nejtrapnější film v dějinách československé kinematografie. Pro zájemce o filmové dějiny ten nejzářnější příklad normalizační „kinematografie zapomnění“ první poloviny 70.let. Dokonce i samotní komunističtí schvalovatelé ve své době nad tímhle veledílem kroutili bezradně hlavou, přestože se okatě otíral o dění „Pražského jaro 1968“ (což jim muselo konvenovat), stáhli ho z kin a neumožnili vysílat ho v TV, protože i pro ně byl až příliš hloupě absurdní a nekoukatelný. I jako studijní materiál záležitost pouze pro otrlé masochisty. ()
V zásadě nepopsatelný film, který se formou satiry pokouší reinterpetovat celé Pražské jaro 1968. (Zhlédnout jej dosud šlo pouze na speciálních seminářích, dodnes nejsou ani přesně zmapovány jeho existující kopie. Tvrdí se často, že jde o film, který sami komunisti museli dát do trezoru, poněvadž byl nekoukatelný.) _________První hodina je tak extrémně trapná a blbá, že se u ní lze škodolibě bavit, další půlhodina již vyvolává pouze kroucení hlavou a poslední půlhodina člověka naprosto ubije a umrtví. ________Základní zápletka spočívá v tom, že hrocha v ZOO bolí zub a pojišťovna vyšle svého zaměstnance Hrocha, aby schválil půjčku na velkou zlatou korunku. Hroch ovšem Hrocha spolkne a od té chvíle zvíře mluví. Neochoty státu pomoci nebohému zvířeti využije politická opozice, která obviní vládu z nečinnosti. _______ Děj je poměrně komplikovaný a nečitelný, pohybuje se tu přinejmenším "Alexander Dubček"-zlý populista a "Eduard Goldstücker"-zlý metafyzik, jenž ve sklepení spřádá své ďábelské plány na ovládnutí republiky a zpívá píseň Já, metafyzický kanárek. Základním smyslem snímku je naznačit, že všichni reformátoři socialismu byli zkorumpovaní kariéristi a amorální zrůdy. _________ Naďa Urbánková hraje zpěvačku, jež nosí brýle, pomocí nichž slyší. Repsketive, když si je sundá, neslyší. WTF?______Zdena Hadrbolcová hraje učitelku základní školy, která v hrochovi, jenž kromě pojišťováka sežral i gramofon, uzří reinkarnaci slavného operního zpěváka a chce si vzít hrocha za manžela. K tomu se obleče jako hippie a vede psychedelické taneční seance. WTF? ________A všichni ostatní dělají podobné kokotiny, které absolutně nelze pochopit._______Tento film je zosobněním anti-humoru. Je tak strašný, že je na něm velice dobře vidět, jak se herci snaží před kamerou distancovat od supertrapného scénáře. ________ Manželka režiséra Karla Steklého dnes tvrdí, že její muž Hrocha natočit musel, jinak by přišel o práci a že se snažil filmem bojovat i s tehdejší politickou garniturou. Svým způsobem jí to lze i věřit :) (Pokud by tedy člověk zapomněl na to, že Steklý natočil normalizační agitky ještě dvě: Za volantem nepřítel - o tom, že za jaro 1968 mohli zkorumpovaní taxikáři, a Tam, kde hnízdí čápi, kde předsedovi JZD hází zkorumpovaní reformátoři klacky pod nohy, ale on se nedá, a nakonec v srpnu cizí kombajny přece jen přijedou na pomoc.) ______________ AKTUÁLNÍ: Vypadá to, že po tomto ryze oportunistickém a totálně (a totalitně) neumětelském snímku bude pojmenován nástupce Plyšového lva. Pokud se tak stane, již teď je jasné, že žádný z budoucích "oceněných" filmů nemá nikdy šanci se Hrochovi ani částečně přiblížit. Je to nedostižná meta filmové debility. ()
Popravdě řečeno, viděl jsem už mnoho horších, komunisticky angažovaných filmů...na tomhle je vidět, jak se tu mele snaha o zsměšnění společenských snah roku 1968 spolu se snahou odlehčit (lépe řečeno zařídit tím, aby se na film hodně chodilo) téma hozením snímku do nějaké crazy komedie. Film se tím rozpadá na tak nesourodé střípky, že máte problém si pamatovat, o čem děj vlastně je. Bizarní, leč neškodná a zbytečná záležitost. ()
Sledování tohohle "filmu" se postupně proměňuje v holý boj o přežití. ()
Na vlně dobově módní crazy komedie. Steklý - Hroch - Antivorlíček. Kde asi soudruzi z ČSSR udělali chybu? ()
Přestože se režisér Steklý toto své dílo pokusil zahalit do naivní burlesky, tak ony pražskojarní paralely jsou zde ostře viditelné. Film má nicméně naprostý a šokující přesah i k dnešku, je v něm skutečně všechno - předchůdci pravdoláskařů, zpěváci v žoldu lepší příští (světo)vlády, korupce, populismus, intrikaření, dokonce i fingované útoky. 40 let starý film je dnes všem médiím trnem v očích (ani se tomu nedivím, ono to není totiž vůbec zpsobené tím že je to sračka!). Pokud byl dřív prý zavržen, pak zřejmě pro jeho avantgardní formu, která se u 90 % diváků minula účinkem (stejně jako dnes, jak můžeme vidět zde CSFD). Perektní satira, bohužel hodně lidí ji tady vůbec neporozumnělo, což je veliká škoda! ()
Hele pyčo, ééé děti, já vám povím pohádku, ale nejdřív si zkuste jazykolam - Šel hroch s hrošicí a třemi hrošáčaty do hroší prdele - No tak v tomhle filmu, teda pohádce, jde pán, se jménem Hroch, hrochovi do žaludku jelikož je, milé děti, hrozným hrochem spolknut. Hrochovi navíc asi blbě fungujou střeva a tak místo aby pana Hrocha vysral, tak ho nechá u sebe v žaludku bydlet. Panu Hrochovi se v hrochovi líbí a začne z jeho báchoru mluvit a šířit do světa všemožný moudra. Zvíře hroch se tak díky panu Hrochovi stává celebritou, protože tu máme mluvícího hrocha, ale to nemluví hroch, ale Hroch. Víte jak jako, že nemluví zvíře hroch, ale pan Hroch z toho hrocha.....No není to legrace? Viď že je Pepíčku, Mařenko, Adolfku? Že ne? Ale děti, vždyť je to vtipné. Že ne? No fájn, uznávám, že je to nebetyčná píčovina , trpěla jsem u toho jak začínající pornoherečka při prvním análu s černochem a v zájmu zachování zdravého rozumu si radši zkoušela prstoklad na mušli, abych se alespoň trochu odreagovala, jenže u tohohle dosáhnout slasti je asi stejně možný jako ukecat, díky věku lehce retardovanou, devadesátiletou babičku, který trčí parte z prdele, k přihlášení se na závod v běhu do schodů se závažím na hrbu. Když už jí do toho ukecáte, tak jí trefí šlak na prvním schodě a z motivační snahy je tak max kolosální průser, jak to vysvětlit doma rodičům když navíc babka nepřepsala poslední vůli a dědit má teta, kterou všichni nesnášíte. Jednoduše řečeno na tenhle film se z vysoka vyserte. ()
Estébácký brak je asi nejvýstižnější charakteristikou tohoto hrůzného paskvilu. Legitimizační posedlost normalizace se mj. projevovala v neustále opakovaných zadáních pro tzv. uměleckou frontu, jejímž úkolem mělo být vydávat rozvrat a úpadek za rozkvět a vzmach. Trapné narážky, vtipnost šesté cenové skupiny, slušnost nacistického pacholka, caneille, jak by řekl Karel Čapek. Jinak záchytné body tohoto fiolmu vystihnout nelze. Soucit a despekt neplatí v tomto případě pouze režisérovi, ale i řadě nesporně předních českých herců (Hadrbolcová, Skopeček, Čočková, Budínová). Zakazovat se určitě nikomu nic nemá, ale v případě tohoto strašlivého díla tuto větu nevyslovuji s obvyklou rozhodností. ()
Bože...vidím stigmata...nic není zadarmo...pravda, dáte si karamely?... ()
Přemýšlel jsem, že bych Hrochovi dal alespoň jednu hvězdu, protože některých vcelku slušných vtipů bylo pro takovou nesmyslnost škoda. Ale rozmyslel jsem si to. Opravdu špatný film, který se nepovedl snad ve všech směrech. Ani jako agitka nemohl fungovat, nedovedu si totiž představit, že by mu lidé, na které měl onehdy zapůsobit, vůbec porozuměli. ()
Hroch ho sežral. Koho? Hrocha! Tak jo je čas plnit si výzvy momentálně jsem v takovým rozpoložení, že jsem přístupnej úplně všemu a řekl jsem si, že když jsem se dokopal po letech k filmu který má pro mnohé přídomek nejlepší, tak jsem se vrhnul i na ten označovaný za nejhorší. No a je to řádná haluz. Nicméně po pravdě čekal jsem tu brutálně ubíjející nudnou hovadinu, protože takový prostě normalizační filmy první poloviny let sedmdesátých jsou, ale ono to kupodivu místy i funguje i když samozřejmě z mýho pohledu a všichni víme, že já mám ten zvrácený vkus. Takže očekávám kdy mi někdo v dohledný době napíše něco ve stylu tvl ty dáš Hrochovi stejný hodnocení jako Markétě Lazarový?! No ty nemáš vkus! Ale já si prostě nemůžu pomoct. Samotnej ten námět je totálně absurdní, ale po tom slibným rozjezdu se přeci jenom začala vkrádat ta nuda a to je samozřejmě špatně. Pochopitelně ten film je sračka, ale kdyby to byla navrch ještě nudná sračka, tak nad tím definitivně lámu hůl. Nicméně v druhý půlce ten film přepne do ještě většího úletu kdy to působí dojmem, že teď už se opravdu všichni na place regulérně zbláznili a ten film se definitivně vymknul z podkontroly a vy si co chvíli jenom s úžasem říkáte wtf? A to jako vážně?! No a teď navrch napíšu ještě něco totálně kacířskýho za co mě definitivně ukamenujete, ale mě to bavilo víc než Markéta Lazarová. Samozřejmě, že úplně jiným způsobem. Ano je to hrozná věc já se nehádám, ale pro mě divácky srozumitelná a pochopil jsem co mi ten film chce říct. A proto se nikdy nepustím do žádnýho Bergmana, Tarkovského a podobný vyšší školy filmovýho umění, protože to jsou pro mě nesrozumitelný filmy. Každopádně tady mi bylo víceméně jasný, že se jedná o satiru eventuálně parodii na Pražský jaro a v tomhle směru to náhodou docela funguje. Samozřejmě pokud jste ochotní na to přistoupit. Film evidentně vzniknul na zakázku režimu, ale myslím si, že soudruzi si pak na projekcích museli rvát vlasy když viděli co z toho vzešlo. Tady bych tak trochu podezíral režiséra Steklého o kterém se sice vždycky říkalo, že byl silně prorežimní, že je to z jeho strany taková Švejkovina, protože když se podíváte do jeho filmografie hlavně na ty starší kousky, tak je vám jasný, že to evidentně byl kompetentní režisér a musel moc dobře vědět jakej blábol to točí a tak z toho udělal ještě větší haluz než soudruzi doufali. Každopádně určitě bych to nedoporučil nikomu normálnímu. Možná tak maximálně někomu lehce hnutýmu asi jako já, ale za mě to svým způsobem účel splnilo. Tak a teď do mě ať je po mě.50% ()
Škoda ích zůčastněných... ()
Tak takhle vypadá filmové peklo...... Myslel jsem si, že 50 léta byla špicí propagandistických filmů točených na objednávku shora a protěžujících okatě režim... Lecos z nich jsem i viděl, takže mohu srovnávat..... Tohle byl ale naprostý armagedon. Po uvedení do kin na tento majstrštyk skoro nikdo nechodil. I pro komunisty to byla tak silná káva, že film posléze zavřeli do skříně a nedovollili jej promítat .....Kdoví, jestli paradoxně neležel hned vedle Ucha, Starců na chmelu, Skřivánků ... Pražské jaro 1968 se vám tom podaří hledat asi pouze s návodem a celkovou ideu filmu chápal asi jen Steklý... Komedie to rozhodně není, smát se není čemu. Většinu protrpěných 95 minut budete sedět s povytaženým obočím a nebudete vycházet z údivu... NUTNO VIDĚT !!!!! - odpad jak vyšitý ()
nechutné! neuvěřitelně líto je mi toho nebohého tvora ()
Jestli tohle uplácal Steklý skutečně na objednávku ÚV KSČ, pak musel být rád, že soudruzi byli tak nesmírně blbí, nebo laskaví, že ho nepověsili. Hroch dosahuje tak závratné blbosti, že i Kameňák a všichni Maixnerové dohromady vedle něj působí jako snímky určené pro filmový klub velmi náročného diváka. Optimisticky jsem si nalhávala, že alespoň spočinu pohledem na Svatoplukovi Matyášovi, ale v téhle ptákovině by mohli hrát všichni nejkrásnější chlapi světa a stejně by to nepomohlo. Ránu z milosti tomuhle filmovému odpadku dodává jako vždy trapně přehrávající Helga Čočková. K politování jsou Helena Blehárová a Jiří Jelínek, zřejmě chtěli být zase po nějaké době vidět, ale za jakou cenu? Pryč s Hrochem na smetiště, kam oprávněně patří. /// Edit / Jelikož jsem si z důvidů zachování duševního zdraví odvykla číst obsahy oficiálních distributorů, bylo mi utajeno, že se jedná o satiru. Film tedy působil hodně dadaistickým dojmem. V kontextu nové informace musím říci, že se jedná až o příliš zdařilou satiru, kterà ovšem není laskavým šťouchnutím, ale jasně plivnutou jedovatou slinou plnou zášti. Stelký jako zručný scenárista kupí jeden jinotaj na druhý, aby nám předložil sofistikovanou mozaiku společnosti (hroch), ktrá onemocněla banální chorobou (bolestivý zub) a na její léčbu požaduje nehorázně mnoho (zlato). Tato nemoc krátkodobě nakazila (Hlaváček) další osoby, které potom pod vlivem nemoci, zřejmě v horečce říkaly nesmysly. Steklý mě přivedl do úzkých, filmařsky se totiž vlastně jedná o poměrně zdařilý kousek, který je vlastně výrazně lepší, než jeho pozdější Za volantem nepřítel. Je to téměř dokonalá satira. Jenže se mi špatně vstřebávà satirické pojetí události, která si to dle mého nezaslouží (Pražské jaro), kvůli události, která po satirickém zpracování přímo volá (normalizace dle Husáka). Navíc je tato satira jasně útočná a zlobná. Steklý byl machr, takže jeho myšlenky byly záhy zřejmé téměř celé divácké obci. Takže, co nyní s tím? Filmařsky minimálně na tři, ale tím poselstvím zcela odpadní. Za tu nenávistnou zlobnost, která z filmu ční každou jeho minutou, zůstanu u nízkého hodnocení, i když musím objektivně přiznat, že je neobjektivní. ()
Šílený komediální zážitek, který absolutně nefunguje jako satira, jelikož se z filmu v podstatě nedá vyčíst, co by mělo být terčem satiry, ani jako film sám o sobě, jelikož to celkově nedává pražádný smysl, ale zábava, jo tak zábava to je neskutečná. Absurdní dialogy, viz třeba ten nad nahraným zpěvem hrocha "To je hroch? - Ano. - Vždyť zpívá jako kráva", nenadálé vynořování a mizení postav pronášejích nesmyslné věty vytvářejích tak snově neskutečné situace v čele s učitelkou a její láskou k opernímu zpěvákovi reinkarnovaným v hrochovi či úchylný hudební doprovod v podobě bručení, chrochtání či vytí dohromady vytvářejí svébytný surrealistický zážitek ne nepodobný například tvorbě Raymonda Queneaua či Alfreda Jarryho, který se nedá zařadit do žádné známé škatulky a zařazuje tak Hrocha mezi to nejoriginálnější, co kdy česká, neřku-li světová tvorba kdy zplodila. Jednoznačně nejpodhodnocenější a nejnepochopenější film na databázi. ()
MUUUUUUUUUUÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁÁ! Čekal jsem teda to nejhorší, ale že mě ten film málem umučí k smrti jsem nečekal. Hrozně by mě zajímalo, co se honilo hlavou Karlu Steklýmu, když psal scénář. Asi už musel být tou dobou silně nesvéprávný pacient. Co se týká jeho režie, tak to asi vypadá tak, že vezme kameru, postaví ji někam, do prostoru nažene pár lidí a spustí to. Herecké výkony jsou nulové, herci jsou buď naprostí amatéři nebo komunisti (trapný Větrovec). Kdo by v tom taky chtěl hrát, že? Další mutací je zvuk. Po celý film se ozývají podivné skřeky, bublání, smějící se pytlík atd. Co to kurva je? A na závěr hroch. Gumový (kam se na něj hrabou Čelisti IV.) model, kterému se kouří z nosu a z huby pouští balónky a pěnu. Myslím, že tenhle film je pod vší kritiku, protože kdybych dal někomu v Jedličkově ústavu sepsat scénář, sehnal lidi z ulice a někam položil zapnutou kameru, tak to bude úplně stejný. PS: Pane golfisto a Tosime, 2 hvězdičky? To si snad děláte srandu! ()
,,Snad aby se ta obojživelnost nevykládala politicky!" Tak jsem ten snímek s nálepkou "nejhorší československý film" konečně viděl. Snímek, který díky normalizačním "potřebám" kritizovat Pražské jaro dramaturgie nejdřív s radostí schválila a pak stáhla z promítání, neboť se prý na to nedalo dívat a bylo to až příliš provokativní i pro soudruhy :o). Karel Steklý (režisér slavného Dobrého vojáka Švejka nebo mezinárodně ceněného snímku Siréna) byl schopen fakt všeho a tohle svým stylem dokonce hodně připomíná populární crazy komedie se sci-fi zápletkou z pera Miloše Macourka, jako například Pane, vy jste vdova. Ve "Vdově" z anglického prostředí se šíleně bez hranic vraždí, zde v "Hrochovi" se v souvislosti se zaměřením na politickou karikaturu děj spíše vleče s menšími zvraty. To kontroverzní zakomponování Pražského jara v souvislosti se zrušením cenzury mi ale přišlo jako zajímavé obohacení divácky oblíbeného žánru, stejně tak politicky humorně rozjeté etudky se Svatoplukem Matyášem (,,Vypláchnout žaludek, i politicky!") a Jiřím Lírem, někdy až s náznaky avantgardy (třeba Jelínková písnička "Já, já metafyzickej") nebo pak ten absurdní kabaret s Helenou Blehárovou a titulním songem Milovaný hroch, jako originální satiru beru. :-) Zaklincoval to sice příšerný hysterický výkon Helgy Čočkové v hlavní ženské roli, ale jako celek nudit se u toho rozhodně nebudete. Je už na každém, kdo tomu kolik hvězdiček dle vlastních pocitů udělí. Když tak celý večer pro rozšíření obzorů sledujete československé filmy všeho druhu a tohle vidíte o půlnoci, je to docela slušný odvaz! 55% ()
HROCH je ve scénáři a na dobových plakátech charakterizován jako »fantastická burleska«. Stejně jako řada jiných populárních crazy komedií je situován do neznámé země, kde se odehrávají nadpřirozené úkazy, které se mají stát východiskem pro komické situace. Na první pohled se zdá Hroch být vlastně nevinnou zábavou, kterou narušuje pouze zcela rozšifrovatelný politický podkres. Už samotná dějová linie je výsostně trapná. Přes poněkud obskurní fabuli obsahuje snímek mnoho narážek na československé události roku 1968. Řada scén byla přímou pamfletizací jednotlivých představitelů pražského jara, projevů občanské společnosti a práce médií. Za fiktivním ministrem Borovcem, který je vykreslen jako autoritativní a arogantní populista s "lidovou" tváří se skrývá zcela otevřeně karikatura ikony pražského jara Alexandera Dubčeka. Konkrétně dešifrovatelné jsou i další postavy. Úlisný profesor Fibinger, který usiluje o vědeckou a společenskou rehabilitaci má být patrně literární vědec a diplomat Eduard Goldstücker. Ten byl v době stalinských represí odsouzen k těžkému žaláři a jako předseda Svazu československých spisovatelů patřil k nejvýznamnějším mužům reformního procesu. V Hrochovi neschází ani zástupce proradných žurnalistů pod směšným jménem Pip Karen. Ten navenek vystupuje jako uhlazený kultivovaný elegán, ve skutečnosti však používá k dosažení svých cílů lži, podvody a vydírání. Nelze vyloučit, že předobrazem k této figuře byl dramatik a novinář Pavel Kohout. Vedle osob je ve filmu zesměšněna i řada dalších motivů pražského jara. »Klub angažovaných přátel hrocha« je záměrnou parodií Klubu angažovaných nestraníků (KAN), výrok "Jsem s vámi, vy buďte se mnou!" parafrázuje osmašedesátnický slogan "Jsme s vámi, buďte s námi!" Celá odysea je sestavena režisérem a scénáristou Karlem Steklým, který patřil k elitním nomenklaturním tvůrcům nové dekády sedmdesátých a osmdesátých let. Herecké výkony jsou bez výjimky otřesné a i takoví umělci jako Slávka Budínová, Zdena Hadrbolcová, Jiří Lír a někdejší protektorátní krasavec Miroslav Homola se zúčastnili této nechutné šarády. Soudruzi byli nadmíru spokojeni a vlastně tehdy nešlo ani tak o diváky, jako spíše o to přivázat na pomyslný pranýř myšlenku, v kterou většina národa v jarních a letních měsících roku 1968 doufala. Dnes je jisté, že Steklý i jeho skrytí komunističtí poradci vytvořili snad nejhrůznější a svým způsobem nejabsurdnější filmový výrobek v dějinách domácí kinematografie. Některá prvenství bývají často nečekaná a nelichotivá. --- "Blážo! Hlídat maso, neplést se do politiky a vyprat žaludek! A pořádně! - Geniálně řečeno! Lapidárně a přitom jadrně! Vyprat žaludek! I politicky!" ()
Reklama