Režie:
Robert WiseScénář:
Ernest LehmanKamera:
Ted D. McCordHrají:
Julie Andrews, Christopher Plummer, Eleanor Parker, Richard Haydn, Peggy Wood, Heather Menzies-Urich, Nicholas Hammond, Angela Cartwright, Kym Karath (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Mezi mladými novickami salzburského kláštera byste těžko hledali někoho méně vhodného pro poslání jeptišky než je Maria (Julie Andrewsová). Vnímavá a činorodá dívka se totiž (přes veškerou snahu) nedokáže vyrovnat se strohou přísností církevního řádu, čarovná krása alpských velehor ji zajímá mnohem víc než klášterní disciplína. Matka představená (Peggy Woodová), moudrá to žena, si naštěstí ví rady a pošle ji jako guvernantku do rodiny ovdovělého námořního kapitána, t.č. ve výslužbě. Úkol, který má Maria před sebou, ale není snadný ani pro někoho tak temperamentního a kurážného jako je ona.
Nepřístupný kapitán von Trapp (Christopher Plummer) totiž po smrti manželky řídí celou svou domácnost, vč. sedmi dětí, jako námořní loď. Každý den se skládá převážně z plnění rozkazů a striktního dodržování pravidel, na dětské radovánky nezbývá místo. Navíc si ratolesti vynucují otcovu pozornost tím, že se každé chůvy zbaví, jak nejrychleji to jde. Fantazii mají v tomhle směru skutečně velikou, Maria je v pořadí už dvanáctá pečovatelka.
Oblíbený muzikál ZA ZVUKŮ HUDBY, dnes označovaný jako 'klasický', byl mimořádně úspěšný už při prvním uvedení do kin v r. 1965, když tehdy překonal všechny kasovní rekordy. Jedná se o téměř tříhodinovou filmovou adaptaci muzikálového hitu z Broadwaye (premiéra 1959). Cesta sentimentálního příběhu na jeviště, resp. filmové plátno byla dosti spletitá. Scénář je založený na knize Howarda Lindsaye a Russela Crousela a tato kniha vznikla pro změnu na motivy autobiografie (1949) skutečné baronky Marii von Trapp (ta se mimochodem ve filmu mihla v komparzu při večírkové scéně). První filmová verze příběhu byla navíc natočena už v r.1956 v Německu (Die Trapp-Familie, pokračování Die Trapp-Familie in Amerika (1958)).
Radostná, povznášející a místy i dramatická podívaná chytla za srdce i oscarovou porotu, která film nominovala celkem v 10 kategoriích. Muzikál nakonec získal přesně polovinu těchto cenných sošek, vč. prestižních Oscarů za nejlepší film a režii (režiséru a producentovi Robertu Wiseovi tak přibyly další cenné kousky do sbírky, už v r.1961 slavil triumf s WEST SIDE STORY), dále pak za nejlepší zvuk, hudbu a střih. Jedna z neproměněných nominací patřila herečce v hlavní roli, Julii Andrewsové, která už předtím za ztvárnění Marii dostala cenu kritiku Zlatý Glóbus. Jednalo se teprve o její druhý film (za debut MARY POPPINSOVÁ o rok dřív Oscara získala), kterým potvrdila svou pozici muzikálové hvězdy v typově podobné roli guvernantky. Co se týče dalšího hereckého obsazení, malou perličkou pro milovníky muzikálu je fakt, že v menší roli sestry Sofie se tu poprvé před kamerou objevila Marni Nixonová, jejíž hlas zaznamenaly v předešlých letech miliony návštěvníků kin. Nazpívala totiž pěvecká čísla místo Natalie Woodové (WEST SIDE STORY,1961) a Audrey Hepburnové (MY FAIR LADY,1964). Kromě kvalitního hereckého obsazení, chytlavého příběhu plného emocí a dokonale propracovaných hudebních čísel filmu k úspěchu určitě pomohla i kamera, působivě zachycující svěží krásu rakouských Alp. Natáčelo se skutečně v rakouských exteriérech, takže pocit autentičnosti je dokonalý. (DearS)
(více)Recenze (201)
Salzburg, 30 - te roky. Mladá novicka sa ako opatrovateľka zoznamuje so siedmimi deťmi kapitána vo výslužbe a netrvá dlho, keď si ich získa. "Poppinsovská" Julie Andrews je úžasná, hudba a pesničky chytľavé a architektonicky nádherné mesto na úpätí hôr si získa každého. Lenže chobotnica nastupujúceho fašizmu zachvacuje aj Rakúsko, tzv. anschluss, s čím sa nedokáže zmieriť kapitán. Priznám sa, nepoznal som tento film, len som vedel, že existuje. Som nadšený, lebo toľko vnútornej sily, vzájomnej lásky a správneho vlastenectva nemá hocijaký film. Tento film bude bezpochyby zdobiť moju zbierku. ()
O tomhle filmu jsem se (já nevzdělanec :) dověděl až z tabulky dle inflace přepočítaných výdělků všech filmů v americké distribuci. V té nefiguruje na vedoucích místech ani "Titanic", ani "Hobiti", ale "Jih proti severu", "Star wars" a na třetím místě tenhle muzikál ! ... No a protože chodím do superzásobené půjčovny, tak byl na pořadu večerního DVD promítání právě tenhle film.... A musím přiznat, že mě dostal. Jak kvalitou zpracování, tak hereckými výkony, příběhem a nakonec i délkou :) Ale i přes téměř tříhodinovou stopáž (rozdělenou tak jak bývalo zvykem "přestávkou" :), je to nádherný film, který vážně stojí za to vidět (Zvlášť když se člověk z dokumentu dozví, že byl zfilmován skutečný příběh). Tohle je prostě klasika..... P.S. Kéž by se něco podobného dalo napsat po čtyřiceti letech o nějakém současném filmu. ()
Můj nejoblíbenější muzikál, který jsem poprvé viděla někdy v dětství a absolutně mě okouzlil. ()
NFR 2001, Oscar 5 : Nejlepší film, Režie, Střih, Hudba - A, Zvuk + 5 nominací: Herečka HR - Julie Andrews, Herečka VR - Peggy Wood, Výprava, Kamera, Kostýmy ()
Jedno slovo: "kouzelné". ()
Za zvuků hudby, konkrétně Batman Main Theme od Dannyho Elfmana sepisuju tohle hodnocení...Nemám rád filmové muzikály (no dobře, Zpívání v Dešti a Někdo To Rád Horké bych ještě kousnul:)). Ale výjimka potvrzuje pravidlo - tohle je jeden z mých nejoblíbenějších "klasických" filmů vůbec. ()
Ten film je naivní, až to není pěkné. Kromě písniček v něm zestárlo všechno. Strašlivě nucený humor, lepkavě melodramatický námět (s tristně nevyužitým časoprostorovým kontextem), dvě krajně nevěrohodné romantické zápletky (šestnáctileté dívce bylo v době natáčení 23). Kromě vztahů se v první polovině příběhu sice nic jiného neřeší, přesto jde o tu zábavnější část filmu. V té druhé a temnější by se něco řešit mělo, ale nakažlivě optimistický duch snímku, žádající si libovolně násilné převedení všeho negativního do něčeho pozitivního, tomu brání. Schizoidní výsledek obsahuje slušný campový potenciál: zpívající jeptišky, blbí nacisti, dětičky skotačící po alpských pastvinách a tančící kamzíci (nebo co to v tom šíleném jódlovacím loutkovém představení bylo). Není tedy pravda, že jsem se nebavil, jenom rozhodně ne na těch správných místech. Když rozmazlení fracci začali s vyhlídkou pár-hodinového půstu hladově skučet, zatímco v Německu byly pár let předtím schváleny Norimberské zákony, představoval jsem si pro pobavení totéž optikou Monty Pythonů. Nešlo jinak. Film si ve své bezelstnosti neuvědomuje, jak nevhodně blízko má v některých momentech podkuřování nacistické ideologii. Neustále je oslavována otčina, třeba kýčovitými záběry krajiny – v duchu německých nacionalistických blut und boden filmů. Krásná, blonďatá a modrooká dítka je třeba srovnat do latě hravou formou, která ale slouží témuž cíli jako dřívější militantní výchova. Svou individualitu holátka vyjadřují poslušným sborovým zpěvem. Ke starším muzikálům a k muzikálům obecně patří trocha přihlouplosti, jež na oplátku vyžaduje shovívavost hudby a tanců chtivého diváka, ale pokud je jediným smyslem takového muzikálu být sladce neškodným, třebaže by svými implicitními významy mohl zároveň napáchat škod až až, těžko se mu neposmívat. Příště si pustím jenom rozkošnější první polovinu. Nikoli ale před Vánoci, nýbrž na silvestra. 70% Zajímavé komentáře: Mahalik, Aidan ()
Když mě Martinka dala do výzvy tenhle muzikál a já pak kouknul na ty fotky, myslel jsem, že bije moje poslední hodinky, pak přišel pohled na stopáž a musel jsem si dát panáka a přemýšlet co jsem uživatelce Chilly00 udělal tak zlýho, že se mě pokusila zabít. Ale výzva je výzva a já nemám rád, když se něčemu říká výzva a pak se vyjednává, aby to nebylo tak či onak a nebyl to ten či onen film. S jakým údivem jsem u první hodiny zjistil, že mě docela baví a i když tématicky nebyl úplně můj styl, oceňuji, že se v něm zpívalo jedině, když to ladilo emotivně a všichni tam zničeho nic nezačali tancovat jak banda teplejch berušek. Naopak po celou dobu měl tento muzikál skvělou dějovou konzistenci a poslední třetina je vysloveně skvělá. Jelikož jsem očekával, že během sledování Za zvuků hudby si prožiju to, co ježiš kristus na kříži jsem opravdu velmi mile překvapen, byla to zkrátka taková v pohodě usledovatelná pohádka. ()
Nádherný film! ()
║Rozpočet $8,2milióna║Tržby USA $159,287,539║Tržby Celosvetovo $282,500,000 ║ Tržby za predaj Blu-ray v USA $65,199,924║ Tržby za predaj DVD v USA $13,193,467║ Nádhera v ľahkosti poňatia sa nám ponúka od režiséra Roberta Wise. Film začínajúci v krásnej hudobnej hravosti, kde človek ani len netuší aká krásna príbehová osnova ho čaká a rovnako tak film končiaci s veľkým posolstvom o sile zanietenia v rodinné a ľudské cítenie. Na začiatku som sa zľakol tej veľkej minutáže a nevedel som si predstaviť ako na celej ploche filmu ma môže zasýtiť hopkajúca a spievajúca Julie Andrews a stalo sa a pribúdajúcim časom si človek tento muzikál čoraz viac pustí k srdcu až si ho zamiluje. Tento "rodinný" príbeh ponúka nadštandardný filmový zážitok, dokonca aj dnes, keď už všetko je tak nehorázne zo všetkých strán prevarené. V čase uvedenia(rok 1965) do kín sa stal z filmu v USA megahit porovnateľný z Titanicom či Temným Rytierom, ak by sa brala do úvahy inflácia film by mal tržbu neskutočných $1,022,542,400. /90%/ ()
rozpočet : $8.2 million tržby americké : $158,671,368 ()
Je s podivem, jak může být milován film, který je z vlastní vůle předvídatelný od prvního okamžiku, z vlastní vůle extrémně kýčovitý, z vlastní vůle naplněn schematickými postavami (také s absolutně předvídatelným vývojem). Odporná cukrová vata: vypadá to, že je toho hodně (3 hodiny ničeho OMFG), neváží to nic, když to jíte je okolo spousta rozzářených lidiček a pak se vám zkazí žaludek i zuby. A závěrečná půlhodinka útěku před zlými nacisty krátce po anšlusu je tou špejlí, která se vám nakonec vzpříčí v krku. ()
Jeden ze 100 filmů, které musíte vidět, než umřete. ()
Za zvuku hudby je zákeřný film. Tváří se tak naivně až bezstarostně, že jsem přestal být ostražitý a navzdory svému vrozenému cynismu jsem při dětském vystoupení pro baronku málem uronil slzu. Samozřejmě to nikdy nepřiznám a raději se budu nimrat v tom, jak se mi líbila disciplinovanost pochodujících dětí, schopnost chlapa přiznat svůj omyl i volný pohyb po přírodě neohraničené elektrickými ohradníky chovatelů fialových krav. Zkrátka jsem pocítil prostou radost ze života a to není málo. Přes všechnu chválu nemohu nahodit plné hodnocení, neboť je mi lehce proti srsti, že hrdí Rakušané radostně žvatlají anglicky a německy užívají jediné slovo - Edelweiss. ()
Panenko skákavá! Tak tenhle kýč budu rozdýchávat ještě dlouho! A není tu řeč o roztomilém dobovém kýči jako třeba ve Zpívání v dešti, ale o šílené samoúčelnosti, která si bláhově myslí, že jí anšlus dodává nějakou sílu či druhý rozměr. nedodává, naopak ještě podtrhává tu neuvěřitelnou debilitu. Všeuměl Wise očividně neuměl vše... ()
Stopáž je peklo. Tři hodiny jsou opravdu velká nálož. Slavný muzikál si však dokáže diváka získat přes nakažlivý optimismus, kouzelný závan klasického Hollywoodu je cítit v každém záběru a vyšla také sázka na majestátní rakouské Alpy, které dělají celému příběhu skvělou kulisu. ()
Muzikál o tom, kterak vnímavé a činorodé guvernantce srdce dětí skrze hudbu získati se podařilo, jakož i o tom, kterak na rodinnou idylku i nacisté jsou krátcí. V podstatě je to hezké, ale je to vlastně taková pohádka, kde dobro zvítězí nad zlem, zlotřilí zlotřilci ostrouhají a dobro triumfuje a přitom je to vše takové uhlazené a čisté. Možná vynechat ten nacismus, neznělo by mi to tak trochu nemístně. ()
(1001) Pořád jsem si říkala, že celkem dobrý, ale že kdyby tam nebyly furt ty písničky, že by mě to bavilo víc. A potom začala zpívat matka představená a už jsem brečela jak želva. Nicméně když se člověk zamyslí nad tím, jaké další filmy vznikaly v půlce šedesátých let, tak je to prostě film ve všech směrech předpotopní. ()
Neskutočne podmanivá muzikálna seansa, ktorej dominujú herecké koncerty spontánnej Julie Andrews a tragédiou poznačeného Christophera Plummera, pomaly nachádzajúceho zmysel života v nebesky pôvabnom hlase, jednoduchosti a kráse obyčajnej vychovávateľky. Nezabudnuteľné pohľady na scenériu rakúskych hôr, zástup švitorivých, no dobrosrdečných detí, nádherné piesne i blížiaca sa pohroma nacistickej mašinérie, robia z tejto snímky plnohodnotný zážitok, ktorý nadlho utkvie v hlave. Jediné mínus pre mňa predstavovala iba prepálená stopáž, ktorá však napriek tomu záverečným dojmom až tak neuškodila. ()
Očekával jsem, po zážitku z Mary Poppins (sice rozpačitě přejuchaném, ale srdečném), příjemný zážitek. Nicméně, dojem je odtažitý a trochu křečovitý. Také si nejsem jist, zda hovořit o muzikálu, když jsou tu vlastně jen dvě písně. Herecky OK, exteriéry krásné, Salzburg mám rád... ale zklamán. Slaboučké 3*. ()
Reklama