Režie:
Kenneth BranaghScénář:
Kenneth BranaghKamera:
Haris ZambarloukosHrají:
Jude Hill, Jamie Dornan, Caitríona Balfe, Ciarán Hinds, Judi Dench, Lewis McAskie, Lara McDonnell, Gerard Horan, Turlough Convery, Conor MacNeill (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Buddy (Jude Hill) je devítiletý kluk, který má pocit, že mu patří celý svět, který se aktuálně omezuje na ulice rodného Belfastu. Tady prožívá pravá klukovská dobrodružství a první lásku (respektive se o ni neohrabaně snaží). Když potřebuje poradit, může se obrátit na babičku s dědou (Judi Dench a Ciarán Hinds), když potřebuje ošetřit odřené koleno nebo obejmout, má na to milující maminku (Caitriona Balfe), a tatínek (Jamie Dornan) je tu především od toho to, aby měl Buddy ke komu vzhlížet. Přehledný, bezpečný a srozumitelný svět konce šedesátých let minulého století však začnou narušovat sociální a náboženské konflikty, které se valí celým Belfastem a nevyhnutelně zavítají i do jejich ulice. Hrdinové a zlosynové, na které si Buddy a jeho kamarádi do té doby jenom hráli, jsou najednou všude kolem. Kam v tomhle proměněném světě bude patřit Buddyho rodina? (Cinemart)
(více)Recenze (131)
Co se týká žebrání o akademický ceny, nemá Kenneth Branagh jako simp jakoukoliv konkurenci. 'Belfast' je sice poměrně kvalitní autobiografie a pocta Severnímu Irsku, ale jako laciná hra na city na mě prostě neplatí...... Branagh by se holt měl raději vrátit k svýmu životnímu poslání: adaptování Shakespearových her. ()
Skromný ale s láskou žitý život v bouřlivé době, rodinné hodnoty a nelehké rozhodování o velké změně. Feel good pohled ze starého Belfastu, od tří-generační rodinky, se které hereckými představiteli je radost pobýt, přestože jejich příběh je i očima malého chlapce jenom průměrně zajímavý. Žádné shakespearovské drama, jak byste od Kennetha Branagha čekali, pouze malá lidská autobiografická story z jeho dětství a vyznání lásky filmům, na kterých vyrůstal. Naprosto lahůdková černobílá kamera. ()
Oscar 1 : Scénář + 6 nominací: Nejlepší film, Režie, Herec VR - Ciarán Hinds, Herečka VR - Judi Dench, Zvuk, Píseň - "Down to Joy" ()
Je vidět, že se Kenneth Branagh snažil natočit svou výpověď ve stylu Amarcordu nebo Bia Ráj, zážitky z dětství, které ho formovaly, včetně kinematografie. A povedlo se mu to na výbornou. 90%. ()
Mám pocit, že se poměrně často setkávám s tím, že když nějaký herec natočí nějaký autobiografický příběh podle jeho života, tak je to hlavně o tom, že nám to poví hlavně a pouze ze svého úhlu pohledu. A i když je tu úvod hodně solidní a kamera neméně skvělá, tak jsem se tu ve výsledku poměrně nudil. ()
Na pořádné drama moc klidné, na komedii málo vtipné. Prostě takové nijaké. Přišlo mi jak nějakej českej film. Chlapeček přehrával. Nejlepší z toho byla babička s dědečkem. Caitríona Balfe je půvabná žena. ()
„PRO TY, KTERÝ ZŮSTALI, PRO TY, KTERÝ ODEŠLI A PRO VŠECHNY TY, JEŽ BYLI ZTRACENI…“ Vzpomínkovej film pro všechny Iry. Asi teda… ale určitě pro ty z Belfastu! Takový vyprávění – očima malýho kluka o roce 1969 a počátku toho neuvěřitelně dlouho trvajícího bordelu. K tomu hraje sentimentální soundtrack… a sleduju rodinu, která – asi jako mnoho dalších, stála před rozhodnutím. Je to taková pohodová nuda, kterou by mohlo rozčísnout jen něco kurevsky tragickýho (si říkám). No nic – takovej srozumitelnej „arťák“. Ovšem pro Iry. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy, který maj reálnej základ. 2.) Miluju hudbu Van Morrisona. /// Thx za titule „lacotaraba“. PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
V častém porovnání s Cuarónovou Romou Belfast opatrně vítězí, protože Branagh se nesnaží vlastní zážitky a náhled na svět cementovat jako pomník či věčnou pravdu. Stejně jako téměř každá podobná galerie vzpomínek ale dojíždí na emocionální dopad, který je spíš tušený a opatrný, než aby dokázal vzít za srdce. Každá školní hodina, rošťácká vylomenina nebo položený batoh jsou jen obrázky z dětství někoho jiného a působí bledě v porovnání s libovolnou dětskou výpravou nebo průšvihem, které si zažil divák sám. Nejlepší scénou samozřejmě zůstává častokrát zmiňovaná Everlasting Love. Kdyby byla scénou poslední, nechám se jejím nábojem spolknout úplně a v hodnocení zapomenu na všechno, co jsem doteď napsal. ()
„Zdravie je najlepšia vec, akú si môžeme priať pod stromček.“ Prirovnať Belfast k Pelíškom asi nie je správne, ale mne sa páči. A myslím, že napokon zas až tak ďaleko od pravdy nie som. Trocha mi chýbalo orámcovanie retro rozprávania príbehom zo súčasného Belfastu. Napr. so zostarnutým hrdinom, ktorý sa sem vracia. Viem, patetické. Ale mne by to nevadilo. Skôr naopak. A možno mi čiastočne chýbalo (okrem rozprávača mimo záber) i zúčtovanie so zlom, s ktorým sa rodina zrazila, hoci chápem, že to nie je jednoduché a svet nie je čierno-biely a „asi“ sa to nemohlo skončiť tak, že by Jamie Dornan vymlátil všetkých zmrdov a v Belfaste by nastal mier. Mimochodom, Caitriona Balfe a Dornan podávajú jedny z najkrajších výkonov, aké som za posledné roky videl v anglicky hovoriacom filme (aj keď je mi jasné, že za to môžu vďačiť perfektne napísaným rolám, aké dostali k dispozícii od Branagha ako režiséra, scenáristu a zároveň producenta). ()
Asi bych tomu měl dát tři hvězdičky, ale dneska jsem dal Kennethovi už jednu pětku, tak mě nikdo nemůže obvinit, že jsem vůči němu vysazený. Jeho opulentní exhibicionistický filmařina do puntíku naplňující zvolené formáty ale sedí mnohem víc k hvězdně obsazené detektivce než k filmu z dětství, který by měl být intimní. Velcí režiséři (a Branagh se za velkého režiséra jistě považuje) rádi točí tyhle pocty svým vlastním dětstvím a v téhle je podle tabulek jistě všechno v pořádku. Ale jinak je to fakt ukrutná nuda a šablona. ()
Kenneth Branagh je držák. Píše, produkuje, režíruje, hraje. V Belfastu se vrací do svého dětství, do vlastních severoirských vzpomínek na násilné konflikty mezi protestanty a katolíky. Jeho devítiletý Buddy zná jen Belfast, svou rodinu, miluje filmy a usiluje sedět vedle sličné spolužačky. Občas mile „selže“ (při krádeži čokolád), jindy v jeho přítomnosti zamrazí (scéna s pracím práškem, kdy jej máma i přes nepokoje táhne zpět do obchodu). Jakmile dojde právě na rozbíjení oken a v ulicích se objeví barikády, začnou jeho rodiče uvažovat o přestěhování z milovaného města. Přes to všechno je film vřelý a nostalgický, žije a padá na základě kolektivního výkonu hereckého obsazení (k výrazným momentům patří scény chlapce s jeho prarodiči), ovšem tolik hereckých nominací (zatím na Zlaté glóby) mi přijde přehnaných. Naopak černobílá kamera Harise Zambarloukose je nápaditá a okouzlující. Přesto pořád tak nějak kloužeme po povrchu... ()
Film, který si s největší pravděpodobností odnese oscara za film roku. Hezky si na to koukalo, dobře to ubíhalo, velice pěkná kamera a velice dobrý casting od dětských herců až po ty dospělé, ve své podstatně však ne příliš důležitý film. Nečekejte žádné velké drama, ani nečekejte, že by vám film něco předal, on se o to vlastně asi ani Kenneth nepokoušel, jednoduše si natočil osobní autobiografický snímek věnovaný jednomu období jeho rodiny. Nic víc, ale vlastně ani nic míň. ()
"Dobrý den, jsem další adept na Oscara, natočil mě jistý Kenneth Branagh jako svou takovou osobní vzpomínku na dětství v Belfastu. Pojmenoval po mě rovnou celý film. Vypadám hezky umělecky, hrají ve mě příjemně vypadající lidé, mluví se ve mě velmi slušně a sice si za týden nebudete pamatovat o čem jsem byl, ale holt já bych rád kandidoval na toho Oscara za nejlepší film, takže proto jsem takový jaký jsem." - Ano, proto jsi jaký jsi, proto vás vzniká každý rok několik podobných, protože existují nějací Oscaři a vy je holt chcete získat. A proto milý Belfáste ti udělím průměrné 3 hvězdičky a už si tě nikdy nepotřebuju znovu pustit. Měj se hezky a upadni tiše v zapomnění." 60% ()
V roce 2018 Alfonso Cuarón realizoval snímek Roma, kde čerpal ze svého dětství a vyrůstání v Mexiku a odměnou mu byl Oscar za nejlepší režii. Nyní v roce 2021 se film dočkává uvedení snímku Belfast, kdy se Kenneth Branagh vydává ve stopách Cuaróna. Pro zkušeného tvůrce filmových adaptací divadelních her Williama Shakespeara, ale také režisér prvního Thora, hrané Popelky od studia Disney či poslední Vraždy v Orient Expressu se jedná o jeho prozatím nejosobnější film, který je částečnou autobiografií a pojednává o mladém chlapci vyrůstajícím v Severním Irsku, který má zkušenost s první láskou, propadne kouzlu kina a musí se vyrovnat s tím, že vyrůstat tou dobou v Severním Irsku není zrovna nejlehčí. Branaghův scénář se příliš nezaobírá tím, aby divákovi vysvětlil, co se v Severním Irsku právě odehrává a o Konfliktu v Severním Irsku si tak budou muset diváci více zjistit po skončení filmu. V tomto ohledu to ovšem dvakrát nevadí, protože stejně tak kontext své země nechápe malý hrdina Budy, který sice chápe, že se něco děje, pořádně ovšem neví co. Od začátku je ovšem cítit, že dal Branagh do filmu potřebné srdce a jeho reflexe o vlastním dětství je vizuálně vtahující a výtečně natočenou záležitostí, která funguje i díky naprosto skvělému obsazení stěžejních postav. S Romou má kromě čerpání autora z vlastního dětství Belfast společně též černobílé obrazové zpracování, jinak ovšem srovnávat tyto dva filmy není úplně nejideálnější. Především i proto, že tady je hlavním hrdinou skutečně dítě a ve filmu hraje stěžejní úlohu jeho pohled na věc. I kvůli kratší délce a víceméně hravější režii je Belfast rozhodně divácky vděčnější, což ovšem neshazuje jeho emocionální sílu. Především se to týká finále, které téhle osobní Branaghově záležitostí přidává ještě o poznání víc. Branagh vyhrál už casting hlavní role, protože debutující Jude Hill je v hlavní roli úžasný a působí jako ten dětský herec, kterého by chtěl mít u svého filmu každý. Přirozený, talentovaný a emocionálních projevů schopný. Stěžejní výhrou je poté i casting všech členů rodiny. Caitríona Balfe jako matka, Jamie Dorman jako otec, Ciarán Hinds jako dědeček a Judi Dench jako babička do svých rolí dávají naprosto všechno a taková zmíněná Dench je v největší herecké formě za poslední dobu a společně s Hindsem si všechny své momenty kradou pro sebe, Dorman zase může všem pochybovačům ukázat, že je skutečně vlastníkem hereckého talentu. Všech pět herců podává naprosto bravurní výkony a měli by být odměnění nominacemi na Oscara. Belfast se velmi snadno může dočkat výtek za to, že příliš sází na patos, zrovna tyhle výtky ovšem osobně vůbec pochopit nedokážu. I proto, že se dá patos vyčítat většině oscarových kandidátů a také proto, že v Belfast ty funkční emoce jsou. Dobová atmosféra v Belfastu funguje na jedničku a i přes několik zábavných momentů se ve finále skutečně ukáže, má v sobě Belfast silný obsah, který na první dobrou možná nejde úplně dobře rozeznat. Je sice obalen oním pohledem dětské naivity, samotné téma ovšem zůstává silné a společenské nepokoje v Severním Irsku dokáže Branagh prodat autentickým způsobem. Oprášit vzpomínky poté rozhodně nejspíše nebylo nejlehčí, i proto se musí v tomhle ohledu Branaghovi zatleskat. Kamera Harise Zambarloukose v průběhu servíruje další a další výtečné záběry, které výtečně pracují s osvětlením a předvádí působivé detailní záběry na obličeje. Branaghova režijní vize je od začátku stejným způsobem vtahující, jeho audiovizuální rodinné album je výjimečnou audiovizuální záležitostí, která mezi oscarové favority rozhodně nepatří náhodou. Belfast je nejosobnější a v součtu i nejlepší film Kennetha Branagha, která funguje díky jeho autorské vizi, nádherné kameře i skvělým hercům, které Branagh očividně skvěle vede a ti díky tomu předvádí parádní herecké výkony. Emocionálně i obrazově jeden z nejsilnějších zážitků roku, po téhle emocionálně působivé bombě člověk Branaghovi snadno odpustí i toho Artemise Fowla...... () (méně) (více)
Rovnou říkám, že kdo se těší na pořádné bitky mezi katolíky a protestanty okořeněné zásahy britské armády bude zklamán. Pár bitek tam sice je, ale o žádná jatka se nebude jednat. Proč taky. Film je v podstatě pohledem na události v Belfastu očima 9 letého klučiny Buddyho. On sám žije v protestantské rodině v ulici, kde žijí katolíci i protestanti. Buddy tráví volný čas s ostatními dětmi venku a celá ulice, všichni sousedé jsou jedna velká komunita. Vždyť rodiny tu takto žijí už několik generací a snášejí spolu navzdory bez ohledu na víru život v chudém Irsku. Práce je málo, peněz taky. Ale slunce svítí, z rádií a gramofonových desek hraje nádherná hudba, vždyť jsou také šedesátá léta. Jenže někteří militantní protestanti těžko snáží katolíky ve svém sousedství a tak to co se děje jinde a o čem Buddy slýchává ze zpráv se pozvolna přenáší i do jeho ulice. S útoky přichází strach, hlídky domobrany, armádní zátarasy a přítomnost britských vojáků i s obrněnou technikou. Buddy v tom má zmatek a snaží se chápat proč se svět změnil. Jeho rodičům je ale situace čím dál jasnější. Žít na této adrese je nebezpečné i pro ně jako pro protestanty. Otec se nehodlá účastnit útočných akcí proti katolíkům ani finančně podporovat místní gang. Jenže k odstěhování člověk potřebuje kupu peněz, které rodina nemá. A co víc, musela by opustit všechny blízké milované i přátele a sousedy... Belfast je krásným filmem o dětství a já takové filmy mám moc rád. Naprosto chápu tu tíhu rodiny v závěru filmu. Vztah Buddyho k babičce a dědečkovi byl také překrásný. Jamie Dornan, do role taťky sednul jak zadnice na hrnec a Caitriona Balfe mu zahrále nádhernou sexy mamču. Mimochodem jsou oba Irové i ve skutečnosti. Největší poklona patří malému Buddymu - Jude Hillovi. To to byl tento týden druhý nebarevný snímek a opět musím uznat, že to byla skvělá volba! Krásný smutný film o tom jak dokáže náboženství a pár horkých hlav zcela rozbít poklidně žijící komunitu. Vaprávění bych přirovnal k Ballardově knize - Říše slunce. Jen si kladu otázku - nějaká osobní vzpomínka na dětství Kenneth Branagha ? Dávám za 5 ukradených čokolád! * * * * * ()
Kenneth Branagh nedokázal dát srdce ani do svého nejosobnějšího filmu. Když opisoval od A. Cuaróna a jeho Romy, tak nepochopil vůbec nic. Belfast působí hrozně chladně a vykalkulovaně. Jedna z mála fungujících scén (Everlasting Love) je bohužel jak z jiného a o hodně lepšího filmu. ()
Chce to mít Roma aroma, ale není to Roma, co je to? Belfast. Chápu, proč si tenhle příběh Kenneth Branagh chtěl natočit, a pevně doufám, že s výsledkem je on sám co nejvíc spokojen, protože si neumím představit, že kdokoliv jiný bude... Viděl jsem dneska čtyři filmy a tenhle, ač zdaleka nejkratší, působil nejzdlouhavěji. Branaghovo nostalgické vzpomínání na kulisy jedné slepé ulice v Belfastu mě bohužel vůbec nevzalo a během sledování jsem se postupně víc a víc omezoval jen na očekávání trailerové scény, kdy Jamie Dornan začne zpívat "Everlasting Love" - a kdo už film viděl, ví, že jsem se načekal celou věčnost a ani to nestálo za to. Uf. ()
Vzhľadom na ohlasy som sa trochu obával akademickej nudy. Avšak aj napriek tomu, že si Belfast nakrútil Branagh predovšetkým pre seba, tak nezabudol ani na divákov. Film má solídne tempo, je plný života, aj keď je hlavnou postavou, viac menej, malý chlapec, tak pohľad na vec nie je čisto detský, ale nájde sa viacero temných momentov. Čiže nakoniec je film presne opačný ako som čakal. Nechýba ani motív Mesiaca, respektíve dlhej cesty podobnej k ceste na Mesiac, čo sa k dobe hodí. Osobne by som si na mieste Buddyho otca zvolil Vancouver. ()
Mám rád filmy, ktoré sú spracované z chlapčenského pohľadu. Dáva nám to často úplne inú perspektívu. V prípade filmu "Belfast" ale poviem, že viac asi tento film rešpektujem, než by som si ho užil. Myslím si, že Kenneth Branagh si dovolil byť celkom osobný a spracoval asi aj nejaké svoje spomienky a zážitky do príbehu, ktorý síce má svoje silné momentky, no v jadre ma viac nudil, než čokoľvek iné. Dovolil by som si dokonca povedať, že vytiahol svoje najsilnejšie karty príliš skoro. Úvodná časť s útokom je veľmi silná a priam som chcel veriť, že aj zvyšok filmu bude rovnako silný. Miesto toho sa to však neskutočne tiahne, je to plné dialógov a v praxi mi to nejako výrazne nič nepovedalo. Možno by sa dalo povedať, že tým, že to napísal viac život to nemá nejaké výrazne filmové momentky a pôsobí to možno skutočnejšie než keby sa to priklášľovalo, no nemá to ani energiu, ani postavy, ktoré som chcel nejako výraznejšie sledovať, ani to nemá nejaký emocionálny dopad. Je to natočené skvele, herecké výkony sú schopné a chce to skutočne podať dobrý ľudský príbeh. Ale je to dosť na to, aby bol film aj zaujímavý? Pre mňa nie. Hodnotenie: C+ ()
Za mě úplně zbytečný film. Podbízivý, vykalkulovaný s plochým příběhem. A to mám přitom Kennetha, jako herce, nebo režiséra upřímně dost rád. ()
Reklama