Režie:
Vladimír ČechKamera:
Josef StřechaHudba:
Štěpán LuckýHrají:
Karel Höger, Josef Bek, Otto Lackovič, Josef Vinklář, Vladimír Menšík, František Vnouček, Eva Kubešová, Miloš Vavruška, Dagmar Zikánová, Jana Štěpánková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na přelomu padesátých a šedesátých let si získala popularitu dvojice kriminalistů – kapitán Tůma a nadporučík Líbal – v podání Karla Högera a Josefa Beka. Natočeny byly celkem tři filmy – 105% alibi (1959), Kde alibi nestačí (1961) a Alibi na vodě (1965). V prvním příběhu řeší vyšetřovatelé vraždu starého účetního revizora podniku RaJ Zelinky. Byl nalezen mrtev s rozřezanou tepnou na ruce a okraden o los a hlavní výhru v podobě osobního automobilu. Z vraždy jsou podezíráni dva mladíci, kteří s ním v kritický večer popíjeli a byli s ním naposledy viděni… Roli starého revizora přesvědčivě ztvárnil Eduard Kohout, dva mladíky Josef Vinklář a Otto Lackovič, protřelého číšníka s nevinnou tváří Vladimír Menšík. (Česká televize)
(více)Recenze (103)
Z oné doby hodně známá a ostatně i na všech našich televizích velmi často reprízovaná milá česká detektivka s humornými prvky, s dobrým hereckým obsazením a s velmi dobrým, téměř až sugestivním, výkonem Vladimíra Menšíka v záporné roli. Ano, byla to jedna z těch rolí, které pak po dlouhá léta v českém filmu vytvářel..Tůma s Líbalem byli rovněž výborní, později se spolu objevili ještě v pokračováních Kde alibi nestačí 1961 a Alibi na vodě 1965. ()
Na padesátá léta u nás to jako detektivka bez "dobového schématismu" docela ujde... ()
Je to malý zázrak, že režisér Vladimír Čech mohl natočit v roce 1959, tedy v ponuré dekádě 50. let, kterou umělecky odráží monolit schematické tvorby, skutečnou detektivku založenou na prosté podstatě politicky nemotivovaného kriminálního činu, byť mírná ideologická motivace by se v třídním původu pachatele přece jen našla. Přesto je s podivem, že tvůrci nemuseli do příběhu implantovat západní protistátní centrály vysílající přes hranice diverzanty a jiné protistátní živly, jelikož ostatní filmy tohoto žánru se jimi jen hemží. První ze série detektivek s kapitánem Tůmou (v podání intelektuálně vyznívajícího Karla Högera) a poručíkem Líbalem (představovaného bodrým Josefem Bekem) je zajímavá jak svým hereckým obsazením, tak i fungující linkou dějové osy, především ale se znalostí dobového kontextu coby možnost nahlédnout do filmovým pásem zakonzervované ,,reality" temné doby - je krátce po československé měnové reformě, celou společnost svírá tuhý totalitní režim, situace je opravdu neutěšená ekonomicky, sociálně i politicky...toužení po získání losu a výhře auta je velmi pochopitelná motivace... ()
"To je detektiv. Ten je za to placenej, aby se tvářil nepříjemně." Kriminálka je to dobrá, klamavejch stop i motivací je dostatek, nejedna scéna se tváří dostatečně dramaticky, ale kpt. Tůma s npor. Líbalem na můj vkus ještě moc žerou subordinaci a chybí jim ten jejich budoucí nadhled. Prostě kdybych takhle zapeklitej případ řešil já, tak bych s výherním Spartakem zatkl i zloděje losu, gumoléčbou bych z něj dostal přiznání k vraždě a bylo by vyřešeno. Statistika objasněnosti by byla uspokojena a jestli chce někdo hledat skutečnýho vraha, tak ať ten případ přidělí Tůmovi. Já se na to jednou za deset let mrknu. ()
„Tak nám zabili Ferdinanda, pane Batysta..“ Těžké časy, kdy se rum podával pouze k čaji a kávě a nadějní dorostenci trénovali pod kouřícími komíny fabrik. Podezřelí jasně daní, falešné stopy nastraženy, čeká se jen, kdy viník za bubnového sóla podlehne taktice detektivního dua „kdo se moc ptá, moc se dozví“. Nutno podotknout, že ti dva se víc zpotili v tichém boji o seržantku Hůrkovou a vzhledem k počtu frček bylo jasné, že jako první se Líbal líbat nebude. Nejvíc práce tam dle mého odváděla uklízečka, když na stanici musela uklízet vajgly z podlahy a všude se povalující cigaretový popel. Vždyť ti Sherloci dýmili i ve vlastní „CSI“ laboratoři! Tři mine a to hlavně proto, že Höger a Bek byli ve službě.. ()
V době natočení působil jako zjevení, poněvadž to po dlouhé době byla opravdová detektivka, kde se nehemžili diverzanti a protistátní živly, ale obyčejní zločinci jsou stíhaní za obyčejné zločiny. Ústřední Maigretovské duo působí civilně a přesvědčivě. Bohužel z dnešního pohledu se na snímku podepsal zub času a jako celek působí nedotaženě. Ale v každém případě se jedná o dobrou detektivku a počátek "alibiovské" trilogie se vzestupnou kvalitou. 65%. ()
V rámci alibi série se jednoznačně jedná o nejpodařenější díl. Velice slušně zvládnutá atmosférická detektivka se zamotaným kriminálním případem, kde nic není tak jak na první pohled vypadá a motiv samotného zločinu je zcela jiný než jak by se mohlo zdát. Rozhodně ukázka dobré žánrové práce.80% ()
Klasika ceske detektivni tvorby. ()
Veskrze průměrná detektivka se solidními výkony předních českých herců, jimž samozřejmě kraluje Karel Höger. Slušivá černobílá kamera pomáhá navodit ponurost a tajemnost, lépe ji však dokázaly využít pozdější příběhy s majorem Kalašem. Přesto noční záběry ulic a města či promítané fotografie z místa činu v sobě jistou syrovost mají. Samotné vraždy jsou mimo záběr, což mělo zřejmě napomoci utajení vraha. Jiří v podání J. Vinkláře byl ukázkový hajzl, který by dokázal potopit i svého kamaráda, jen aby sám vyvázl. Vinklář ostatně míval na podobné role štěstí, a když si vzpomeneme na jeho ostudnou roli v roce 1989, člověka maně napadá, kolik toho ze sebe do podobných postav vložil. ()
Asi nejlepší "alibiovská" krimi s pochmurným pozadím neutěšených končících padesátých let a skvělým pachatelem..! ()
Velmi chytlavé... ()
Je to dávno, ale tehdy dávno se mi to líbilo. Tak, že mi to dodnes utkvělo v paměti. ()
O režiséru Vl. Čechovi jsem dosud neměl valného mínění, tímto filmem si mě však zcela získal. Asi budu za kacíře, ale kam se hrabou Hříšní lidé i s radou Vacátkem. Nevzpomínám si, že bych někdy viděl českou kriminálku, která by této mohla konkurovat. Především nebývá samozřejmostí, že logika zločinu ani logika vyšetřování v žádném bodě nekulhá. 105% alibi má však ještě daleko silnější zbraně. Naprosto odzbrojující Högerův kpt. Tůma, jemuž Bek coby npr. Líbal skvěle sekunduje. Lackovič s Vinklářem brilantní. Vrah je jenom jeden, ale čisté svědomí nemá nikdo. Psychologická přesvědčivost všech možných podezřelých a hlavně výslechy patří k tomu zdaleka nejlepšímu, co znám. Odhlížím ovšem od toho, že jde samozřejmě o neautentickou fikci, pokud budeme srovnávat s dobovou realitou. Nicméně ani stopa po soudružské propagandě. Rok 1959. Mezidobí. Gottwaldovský teror se už přehnal, do pražského jara daleko. Zřejmě ta správná doba, kdy mohly dostávat prostor neangažovaná psychologie, ryze soukromé problémy, ryze soukromé zločiny. Arciže na pozadí fabrik a v rámci socialisticky zestátněné společnosti. Také v této době ulice a restaurace nějak vypadají, lidé se nějak strojí. Je příjemné to vidět. Nebyla to ostatně tak zlá doba, když mohlo u výslechu v policejní kanceláři zaznít: - Smím si zakouřit? - Ano, samozřejmě. To už by dnes asi nešlo. SPOILER Ani skutečnost, že vrah je z prostředí „buržoazních přežitků“, tady nevadí. Příležitost pro kavárenský band. A jediná diverze, totiž roztomile pokleslé zápaďácké časopisy ve stole pana vedoucího – prostě nádhera. ()
Filmové suchoty v televízii ma donútili opätovne si pozrieť jednu z trojice "alibistických" detektívok Vladimíra Čecha, a síce 105 % alibi. Úspech filmu v čase jeho premiéry zabezpečilo nielen reprezentatívne herecké obsadenie, ale aj vyhnutie sa prílišnému ideologizovaniu. Vznikla tak pozerateľná detektívka, ktorá v ničom neprekvapila, ale ani nesklamala. ()
(2x) Vynikající záležitost! Startujeme velkolepou éru československé krimi tady a teď...! Již úvodní příhoda v prostředí nočních ulic a zatemnělého býtu doslova rozpoutala úžasně ponurou atmosféru, místy s prvky filmu noir, a až na pár odlehčení vydržela až do konce filmu. Vzhledem k roku vzniku se mezi příslušníky VB místy ještě hodně "soudruhuje", ale u tohohle oslovení veškerá přítomnost komunismu na pozadí snímku končí. Film rozpléta především síť vztahů, kde důležitou roli hraje i svědomí zadržených postav a řeší výlučně nepolitickou kriminalitu s výrazným důrazem na problematiku světa mladých lidí /více rozvinutou v Krejčíkově filmu Probuzení ze stejného roku/. Vedle atmosféry a napětí držící pozornost od začátku do konce patří mezi hlavní tahy filmu Karel Höger v roli kriminalisty-kapitána Tůmy, vytvářejícího spolu s Josefem Bekem coby nadporučíkem Líbalem v podstatě první "seriálovou" detektivní dvojici v našich končinách (viz. pokračování Kde alibi nestačí a Alibi na vodě). Přidanou hodnotou pro mě nejsou s odstupem času ani tak Menšík s Vinklářem, jako spíše zajímavá ukázky kriminalistiky při projekci dokumentárních fotografií v promítacím sálu :o) Úžasné! Závěreční odhalení vraha za doprovodu gradující orchestrální skladby je rovněž geniální! Vladimír Čech byl tvůrcem, který natočil víc průměrných, režimu hodně poplatných až bizarních snímků, točil žánry všeho druhu a kvalita jeho filmů vždy hodně záležela na aktuálním politicko-společenském pozadí... několik filmů (mimo jiné ze stejného roku psychologické drama První a poslední a z dalšího roku historické Pochodně, obě s opět zajímavou ponurou atmosférou) ale rozhodně dokazují jeho režisérsky talent. (95%) (deníček - Z československého filmu 50.let: Dramatické příběhy ze současnosti a moderných dějin) ()
Příležitost dělá zloděje. A někdy také vraha. Zdánlivě obyčejný krimifilm s poněkud prvoplánovým morálním pozadím, ale precizní scénář jej v jistém ohledu posouvá o laťku výš. V dialozích je znát určitá ironie a předvedené postavy oplývají nepopiratelnou autenticitou (sic!) i nemalými sympatiemi. Což je vzhledem k době, která zdaleka nebyla tak svobodomyslná, jak se může zdát, malý zázrak. Napětí stupňované atmosférou vlastního strachu, v němž rezonuje jak mladická nerozvážnost, jíž se dopustili nezkušení chlapci toužící po výhře snů, tak zkušenost a moudrost policejních vyšetřovatelů se daří udržet až do úplného závěru a film má navíc velkou oporu jak ve vynikající práci s kamerou, tak především v hereckých výkonech, které 105% alibi trvale zařazují mezi to nejkvalitnější, co na konci padesátých let u nás vzniklo. ()
Na svou dobu překvapivě vydařená detektivka, která nenudí ani při repríze (možná i proto, že už jsem po letech zapomněl, kdo je vlastně vrahem). Výborná dvojka vyšetřovatelů, plný ranec podezřelých, zavádějící stopy, které udržují napětí, občasné odlehčení lehkým nenápadným humorem, několik pro mě zajímavých dobových detailů, a především skvělý Karel Höger, precizně civilní, přesto splňující všechny požadavky výrazné filmové postavy. ()
Nadprůměrná česká detektivka. Šlo o výherní los s velkou sumou, proto ty vraždy :-) ()
Zvláštní kombinace kriminálky (kdy jakoby víme, kdo je vrah) a detektivky (to, když zjistíme, že vraha vůbec netušíme). S několika vtipnými dialogy mezi Högerem a Bekem, když už odezní menší napínák z úvodní části. Skvěle se povedlo film zařadit do hornického města (Kralův Dvůr dnes už bez komínů a těžebních věží, ale také část Hradce Králové) a jakoby jeho okolí (zvláště přehrada s chatou a převozníkem). Herecky velmi na výši - například Eduard Kohout na naprosto minimálním prostoru dokáže vystihnout skutečnou tragédii účetního a celého jeho života. Potěšily mne hvězdy čs. filmů 30. let - jak Eman Fiala, tak především ve větší roli František Vnouček, kterého známe nejspíše jako spravedlivého mladého učitele z Cesty do hlubin študákovy duše. Překvapilo mne, jak nádhernou dívkou je Štěpánková, které stačilo hrát velkýma, rádoby naivníma očima. A dokonce i Menšík se zde krotí a svou roli sice pojal ve světákovském stylu, ale velmi uvěřitelně. Samotné vyšetřování připomíná precizní vyšetřování jako ze současného seriálu Případů 1. oddělení, žádné unáhlené hypotézy ani intuice, ale poctivá práce a skládání střípků. Divák v každé chvíli ví přesně to, co vědí i vyšetřovatelé. Líbilo se mi i zatčení s těmi jazzovými rytmy na pozadí a bubnem. Nebo poslední Högerova hláška: "A máme po detektivce." Oba mladíci, zahraní překvapivě ne tak jistým Lackovičem a poněkud civilnějším a uvěřitelnějším Vinklářem, nakonec mají stanout před lidovým soudem, a možná je škoda, že nevíme, jak dopadl - za podobné prohřešky proti socialistickému myšlení a řádu se posílalo i do uranových dolů. ()
3-4, obě pokračování jsou o něco lepší. ()
Reklama