Kamera:
Nicolas BolducHudba:
Jérôme RebotierHrají:
Pierre Niney, Bastien Bouillon, Anaïs Demoustier, Anamaria Vartolomei, Laurent Lafitte, Pierfrancesco Favino, Patrick Mille, Vassili Schneider (více)Obsahy(2)
Marseille, 1815. Mladý lodní důstojník Edmond Dantes zažívá nejšťastnější obdobní svého života. Má se stát kapitánem a konečně se oženit s láskou svého života, krásnou Mercedes. Jeho úspěch ale u mnohých vzbuzuje žárlivost. Edmond se stává obětí zákeřného plánu. Ze dne na den je bez soudu uvězněn v kobce pevnosti If, bez naděje na propuštění. Jediný, s kým může Edmond mluvit, je Abbé Faria, vězeň z vedlejší kobky. Abbé se stává Edmondovým přítelem a učitelem. Před smrtí mu Abbé svěří tajemství o ztraceném pokladu. Po dlouhých čtrnácti letech utrpení, zoufalství a beznaděje se Edmondovi podaří uprchnout a najít poklad ukrytý na ostrově Monte Christo. Jediné, po čem Edmond Dantes touží, je zúčtovat se všemi, kteří ho zradili. Nyní, vyzbrojen obrovským majetkem, se bez slitování vydává na cestu pomsty... (Bioscop)
(více)Recenze (74)
HRABĚ MONTE CHRISTO je režijní i scenáristickou adaptací stejného tvůrčího tandemu Alexandra de La Patellièreho a Matthieua Delaporteho, který se scenáristicky ujal už dvojdílných TŘÍ MUŠKETÝRŮ (Les Trois Mousquetaires, 2023). Oba přitom v HRABĚTI MONTE CHRISTO navazují na svůj revizionistický, leč náladou velmi věrný přístup k dumasovské fikci, která oproti jiným adaptacím ohlazuje některé pozitivně romantické rysy, zatímco zdůrazňuje rysy gotičtější, naturalističtější či zaměřenější na hodnotovou složitost jeho fikčních světů. A funguje jim to kupodivu ještě lépe než ve TŘECH MUŠKETÝRECH, neb nabízejí sevřenější, koncepčnější, preciznější a zároveň méně hollywoodský tvar. Konkrétním postupům výstavby filmu se věnují ve svých poznámkách zde. ()
Počátky devatenáctého století a protagonista mění masky jak Ethan Hunt v Mission: Impossible. Ale jinak je Hrabě Monte Christo velkolepý a filmařsky vymazlený biják, který úspěšně přibližuje klasickou předlohu současným mladým divákům. Pestrou mozaikou vztahů a emocí, motivy lásky, utrpení a nenávisti nabitý, svižným tempem vyprávěný epos s promyšleným komplotem na potrestání viníků a správně křehkým i bombasticky akčním soundtrackem. ()
No jestli chtějí Francouzi pokračovat v dumasovských adaptacích takhle, tak (j)sem s nimi! Jak Mušketýři (oba - zatím;) - díly), tak Monte Cristo, jsou skvělé záležitosti, u nichž jsem neměl nejmenší problém s délkou stopáže (což se třeba o comicsovkách posledních cca patnácti let opravdu říct nedá;)). Zase jsou tu značné odchylky od předlohy, ale žádné moderní eskapády nebo experimenty se nekonají. "Jen" poctivé vizuální hody, dávající na odiv to, v jakém luxusu se počátkem 19. století dalo žít. Tak jako Mušketýři, i Monte Cristo je skvěle "nakástován" (i nakastován, ale to jsme někde jinde;)), a jakkoliv to slovo nesnáším, tak "chemie" především mezi Pierrem Niney a Anaïs Demoustier je úžasná. To rozpolcení, které Mercedes musela prožívat, je přímo hmatatelné, a společné scény Edmonda a jeho někdejší lásky jsou dechberoucí... stejně jako atmosféra scény, kdy "hrabě" inscenuje v duchu spiritismu (haha) jednu z epizod své velkolepé pomsty. A jelikož se s předlohou tvůrci moc nemažou, byl jsem napjatý až do úplného konce, abych viděl, kdo se ho dožije a kdo ne;) Není to sice velkofilm, který bezpodmínečně musíte vidět v kině, ale opravdu jsem si ho na velkém plátně užil. 90% ()
Tak tohle je filmovej poctivec jak dlouho, dlouho v kinech nepamatuji. Takhle se kdysi točila velká většina velkobijáků než přišel modrej hadr. Nádherná výprava, kostýmy, no to bych tu byl dlouho kdybych chválil jednotlivě každou položku, protože tady je vybroušeno všechno v jeden dokonale zářící diamant. Příběh o zradě, pomstě a lásce má sice 3 hodiny, ale tohle jedna z mála vyjímek, kdy jsem si přál ještě alespoň další 3 hodiny. Film nemá šanci nudit je dokonale napsanej a režie je hotový mistrovství. Na 178 minut jsem přešoupnut do silného a emotivního příběhu Edmonda Dantese, plnýho lásky, zrady, pomsty a dobrodružství a odmítal jsem se stěhovat zpátky do reality všedních dnů. Tohle se mnou dokážou už opravdu jen filmy s nálepkou "nejlepší z nejlepších". ()
Tento film má skoro tři hodiny a neobsahuje skoro žádné akční scény, ale přesto jsem se nenudil. Může za to především výborná adaptace scénáře, který se v mnohém liší od knižní předlohy (kterou si nepamatuji, ale přečetl jsem si shrnutí jejího děje), ale přitom ctí jejího ducha a je vhodnější pro filmové vyprávění. Stejní tvůrci natočili nedávné dvoudílné "Tři mušketýry", ale tohle je ještě lepší, něco jako retro Mission Impossible / Batman. ()
Už ani nevím, kolikátého Monte Christa jsem s tímhle filmem viděl. A musím po pravdě říct, že tenhle je určitě nejlepší. A nemůže za to ani čerstvost a ani rok výroby, ale hlavně precizní zpracování, které ač na první pohled trošku jiné, drží se literární předlohy v tom nejlepším slova smyslu. " Neokoukaní " herci to celé už jen podtrhují a proto je má spokojenost zase jednou po čase maximální. Sto procent. ()
Trochu jsem se obával, aby z toho Francouzi neudělali nějakou akční ptákovinu, ale jediná výraznější akční scéna je až v závěru. Jinak je to opravdu kvalitní adaptace knižní předlohy, která se jí nijak otrocky nedrží, ale přitom ctí jejího ducha. Herce jsem sice s výjimkou představitele hlavní role neznal, ale obsazení jsou velmi dobře. Kamera i hudba jsou velkofilmové. Když už pořád točit ty samé příběhy, tak ať to aspoň vypadá nějak takhle. ()
Duo Alexandre de La Patellière a Matthieu Delaporte se poslední dva roky činí a přenáší postupně na velké plátno adaptace velkých románů od Alexandra Dumase. Podobně jako oba díly Třech mušketýrů je i nejnovější Hrabě Monte Christo svěžím závanem na poli dobrodružných historických spektáklů, v nichž hrají velkou roli intriky, ale i láska. Kdysi dávno jsem viděl starší seriálovou adaptaci s Gérardem Depardieu, nicméně jsem si velice rád připomněl příběh Edmonda Dantese - příběh o lásce, zradě a především pomstě, která se ze spravedlivé pomalu přelévá do pohlcující až toxické. Audiovizuálně impozantní a herecky uvěřitelně zahraný film, u něhož je škoda, že jsem ho v kině viděl s dabingem, který dozajista ubral na fatalitě příběhu. Opravdu mě bavilo sledovat promyšlenou hru na kočku a myš, plnou převleků, divadélek a piklů, která i přes střídmé množství akce bavila po celou tříhodinovou stopáž. ()
Tohle se hodně povedlo. I když je to notoricky známý příběh, je to přece trošku jiné. A všechno ladilo, všechno do sebe zapadlo: herci, lokality, interiéry, hudba... Skvěle navazuje na ty nejlepší francouzské šermovačky. Už dlouho se mi nestalo, abych se mi po skončení tříhodinového filmu nechtělo opustit sál. ()
Alexandre de La Patellière a Matthieu Delaporte odvádzajú skutočne výbornú prácu. Po mušketieroch si vzali za svoje adaptovať podľa mňa jeden z najlepších románov a po poctivej práci sa výsledok musel zákonite dostaviť. A to navzdory tomu, že si mnohé veci známe z románu zmenili a predlohu v istých momentoch vzali ako inšpiráciu. Nový Monte Christo je temný, scenáristický sa prikláňa i k mladšiemu publiku ( ako v mušketieroch ), kamera je pôsobivá a hudba famózna. Potešili neznámi herci, ktorým vládne charizmatický Pierre Niney. 4+ ()
Navzdory tak trochu hallmarkovskému doku-drama vzhledu jde pořád o chvályhodný pokus zachovat tíživý patos předlohy pro nové publikum a za to já si toho filmu hodně vážím. "Odmítám zemřít a nechci tě zabít. Ve smrti je totiž část odpuštění a já ti nikdy odpustit nehodlám." Ty vole! ()
Paráda! Skvělý casting a adaptace, která jede celé tři hodiny na velmi slušný obrátky. Výborné **** ()
Film byl úplně dokonalý, do té doby, než se z Edmonda stal hrabě. Poté totiž začal používat nejsofistikovanější masky na světě, které skutečně v roce 1830 nikdo neměl. Nebýt tam nesmyslné masky, tak bych hodnotil 5 *. ()
Po filmové stránce paráda se skvělou hudbou. Zprvu mi moc nesedli představitelé Edmonda a Mercedes, ale zvykl jsem si. Ačkoliv základní kostra předlohy je notoricky známá a zadaptovaná již byla mnohokrát, v jejím kontextu zatím nechci nějak komplexněji hodnotit, jelikož jí mám zrovna rozečtenou a jsem teprve v první části; nicméně i v první půlhodině bylo vidět hodně změn, takže předpokládám, že těch odklonů bylo dost i poté a že cíl zde byl podobný jako u loňských Tří mušketýrů, napsaných stejnými autory; tedy kompromis mezi modernizací Dumasovy klasiky a zachováním jejího ducha. U Mušketýrů, které jsem četl před více než 10 lety, se to povedlo a zde se domnívám, že zřejmě taky. Jen je za mě škoda, že vzhledem k obsáhlosti předlohy, než to všechno cpát do jednoho filmu, byť tříhodinového, to spíš mohla být trilogie celovečerních filmů a tím by se veškeré nuance předlohy daly prodat ještě lépe. Je ale nutno říct, že i v tomto formátu jde o velmi kvalitní dílo, které se díky své audiovizuální kvalitě vyplatí vidět v kině. ()
Musím říci, že nové zpracování Monte Christa je jiné, než jeho předchozí adaptace. Surovější, komornější. Postav výrazně ubylo. Ty co zbyli jsou ale o to důkladněji napsané. Pomsta zde je temnější, plná různých odstínů šedé až černé. Zanechávající jizvy, které si ve finále vyberou svou daň. Pierre Niney je Hrabětem jako vyšitý. Kýč se tu a tam občas objeví, ale to nedávám na vrub filmařům, ale knižní předloze. Řadu jiného kýče se totiž scenáristé úspěčně zbavili. Sto osmdesát minut mi každopádně uteklo jako voda a já si rád zhlédnutí někdy zopakuji. 75% ()
Takhle jsem si to v mládí vysnil. Krásný film. A vydařená adaptace i v porovnání se svými předchůdci. Chytne hned v prvním záběru. S emotivním soundtrackem, osudově zahranými postavami, krásnými ženami, charismatickým Dantesem ve všech rolích, krásnou kamerou, nádhernými lokacemi, luxusními interiéry a vůní lodí a moří. Sebevědomě nabírá vítr do plachet od samotného začátku a pluje k epickému závěru a jasným písmem se zapíše mezi legendy. Film pro plátna. Film pro kina. Kina pro tenhle film. Děkuji. Není třeba čekat na to, až se podaří Hvězdné války, Avatar nebo Titanic. Epický velkofilm je tady a stojí za ten čas i peníze. ()
Jsou tam změny, velké a dost podstatné, ale kupodivu vůbec nejsou ke škodě, dokonce bych řekl, že někdy i naopak. Jedna podstatná nová postava byla příjemným osvěžením a vůbec tam nebyla na sílu. Nový Hrabě Monte Christo trvá tři hodiny a přestože v něm není jediná akční scéna je velkolepý, strhující, dechberoucí, úchvatný, skvostně napsaný i zahraný. Neskutečná podívaná, která si to velké plátno opravdu zaslouží jako máloco. Fantastická hudba, nádherná výprava, úžasní herci, místy opravdu temná atmosféra, která jenom podtrhuje tu opravdu nelítostnou pomstu, která opravdu bolí. Je to nádherné, luxusní, krásné. Takových filmů je málo a zrovna tyhle se už dneska prakticky netočí. Fantastická podívaná, která se zaryje pod kůži. Tvůrci mají Dumase v úctě a když předlohu ohýbají, tak je to na tom znát. Dokonalý, dokonalý. Na tom filmu nenudí ani jediná vteřina a fakt mě mrzelo, že skončil. O představiteli titulní role nepochybně teď hodně uslyšíme. Na překrásnou Anamariu Vartolomei bych se vydržel dívat věčně, jak je krásná. Naprosté mistrovské dílo, jedinečný zážitek, famózní. 100 %. ()
Vždy som mal slabosť pre francúzsku literatúru z obdobia osvietenstva a pre velikánov ako Victor Hugo alebo práve Alexander Dumas na ktorých nedám nikdy dopustiť. Ich diela, na rozdiel od tých súčasných overil čas a sú teda objektívnou zárukou tej najvyššej literárnej kvality. Dumas rozumel príbehovej štruktúre, vedel ako rozprávať príbeh, vedel ako vytvoriť zápletku ako vytvoriť vyvrcholenie, konflikt, rozuzlenie, tragédiu, ako písať charaktery a ich motivácie. Dnes by mal desiatky Oscarov. Bol to majster a som veľmi rád že sa tomuto nesmrteľnému dielu dali nové príťažlivé šaty ktoré pripomínajú viac americkú naráciu, čo sa formy a vizuálneho spracovania týka. Obzvlášť úvodná 40min je strhujúca. Filmu by viac sedela kratšia stopáž možno o 20 minút pretože v 3/4 filmu trochu strácame tempo a nie je veľmi cítiť že sa chystá vyvrcholenie, záverečná konfrontácia to však vynahrádza. Krásna výprava, výborný herci hlavne Edmund a Mercédes, fantastický scenár a réžia dvoch režisérov ktorý sa už postarali o jedno Dumasove spracovanie v minulosti. Za mňa nominácie za herecké výkony, výpravu, scenár a réžiu. Hudba bola na môj vkus až príliš výrazná a upozorňovala na seba. Kamere by sa viac hodili statické zábery bez pohybu. Celkovo sa však jedná o výborný kino filmový zážitok po dlhšom čase. Príbehová štruktúra je tzv "muž v jame" podľa Vonneguta. Mám svoju identitu, stratím svoju identitu a znovu ju získam. Nadčasový príbeh o láske a pomste o snahe získať čo bolo neprávom odobraté. 85% **** Utekajte si to pozrieť do multiplexu hoci je tam dabing stojí to za to, aspoň sa viac sústredíte na príbeh. Odporúčam všetkými 10. Jeden z tých príbehov ktoré treba pred smrťou absolvovať. ()
KinoBlansko: Začínám neskutečně nedoceňovat velikost a bohatost francouzské klasiky a vůbec to nevadí, že zatím jen na filmovém plátně. Ségra si užívá týden ve Varech a já si tedy taky chtěl přijít na nějaký ten filmařský kousek. Ještě včera ráno jsem ale ani nevěděl, že tento film existuje a přivedla mě k němu řada věcí. Za prvé mám něco jako filmové čtvrtky, jelikož čtvrtek je většinou jediný den, kdy nedoučuji a mám čas. Za druhé jsem měl chuť na tento příběh, protože jsem ho celý možná ani nikdy neviděl. Za třetí stopáž, tři hodiny to chce kuráž. Za čtvrté je vše v originále a za páté jsem prostě potřeboval vypnout. Co se filmu týče, tak jsem se maličko bál, když po asi hodině filmu bylo po slibném povýšení, zradě, uvěznění, ztrátě, útěku i nalezeném pokladě (tedy vše zajímavé) a já si říkal, co se sakra bude ještě dít další dvě hodiny. Ale světe div se, ono to nabíralo obrátky, film svištěl, nenudil ani na minutku a všechna ta honba za pomstou, výcvik a zaučování jeho pomocníků a vytahování špíny a staré rány minulosti bylo prostě strhující, mrazivé, místy surové a nevybíravé, ale absolutně, nesmlouvavě koukatelné. Nějaký pozorování hodinek, nebo kontrola mobilu - ani náhodou. Ten film mohl mít o hodinu dýl a já bych byl potěšen. Dumas vytvořil něco, co v sobě nese životní moudrost, nabité zkušenosti, hloubku lidské nátury, vztahů, etikety a je i dnes velkým přínosem a kouzelnou branou do trochu jiného světa. Je to plné krásných citátů, mladí milenci si projevují lásku ve verších, dopisech, dokáží pracovat s city, pro lásku se obětovat, čest, důstojnost, ale i móda měli tehdy docela odlišnou váhu. Pro mě je to film, který nejen splnil, ale i předčil očekávání. Během celého, barvitého příběhu musí postavy dělat spoustu rozhodnutí, někdy správná, jindy se nechají svést, zradit, podlehnout a člověka/diváka to staví samotného do pozice, kdy může dumat jak by se on sám zachoval na jejich místě. Působivá je například momentka z vězení, kdy v totální beznaději dokáže lidský organismus a víru v něco nastartovat myšlenka čtrnáctilétého hrabání a kopání díry z ostrova If. Takže ano, bravo, magnifique. Zároveň celou dobu hloubám do jaké míry vlastně byla v tomto příběhu pomsta adekvátním řešením, aneb zda-li mělo být napáchané zlo skutečně potrestáno Edmondovým metrem, či zda-li měl být shovívavějším. Původně jsem si říkal, že byť jej pomsta změnila, zničila, tak přece jen nelze úplně ospravedlnit fakt, že vám někdo vezme doslova vše a po následném hořkém konci prince, syna prokurátora (jenž byl zmanipulován a považuji jej za největší Edmondovu křivdu a neúctu k Angel) se vlastně jeho megalomanský revenge patos zastavil, nastala menší reflexe a jsem tohoto uvědomění a samotného konce moc rád. Takže po všech stranách poučný příběh pro mladé i staré - a kniha? Snad jednou - stejně jako Les Miserables. 83% ()
Neznám podrobně ani knižní předlohu, a už vůbec neznám předchozí zpracování, takže jsem do tohoto filmu šel skoro jak nepopsaný list a nemohu tak porovnávat vůči tomu, co již bylo napsáno či natočeno. Některé ikonické pasáže z knih jsou však obecně známy, a tka pochopitelně dostáváme ostrovní vězení If, či cestu za pomstou, která jak říká klasik, chutná nejlépe za studena, takže i zde dostáváme mnoholetý dějový oblouk, podobně jako třeba u Bídníků. Dovedu si představit, že minisérie s Depardiem funguje ještě o něco lépe, jelikož rozvrhne jednotlivé důležité aspekty vždy do dané části. Tady tvůrci pracují se vším v jednom, a díky tomu tak dostáváme opulentní tříhodinovou délku, a to si vemte, že je to vesměs hlavně dialogový film a vztahovka. Ale klasická předloha je zřejmě viditelně natolik silná, že i tu délku dokáže utáhnout. Hlavní představitel, pro mě neznámý ale minimálně zde zdatný herec evokuje otázku, proč se hlavní role někdy v minulosti nezhostil třeba Adrien Brody, ale jinak svým zevnějškem nevzbuzuje žádné pochybnosti o tom, že by se muselo v určitých pasážích maskovat třeba volnými hábity...Skoro až Shakespearovský závěr pak trefně poukazuje na to, jak i pomsta dokáže z jasného klaďase udělat o něco více kontroverzní postavu a dát tak podnět k zamyšlení. ()
Reklama