Režie:
Wes CravenScénář:
Kevin WilliamsonKamera:
Peter DemingHudba:
Marco BeltramiHrají:
Neve Campbell, Courteney Cox, David Arquette, Jerry O'Connell, Jamie Kennedy, Laurie Metcalf, Elise Neal, Timothy Olyphant, Sarah Michelle Gellar (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Od tragických událostí ve Woodsboro uplynuly dva roky. Sidney Prescottová a Randy Meeks, nyní studenti Windsor College, se pokoušejí dát si své životy do pořádku. Cotton Weary je na svobodě a snaží se ze svého nešťastného uvěznění profitovat. Gale Weathersová napsala bestseller Woodsborské vraždy, který se stal předlohou pro film Bodnutí s Tori Spellingovou v hlavní roli Sidney. S blížící se premiérou filmu začíná koloběh smrti nanovo. Dewey Riley okamžitě přilétá z městečka Woodsboro, aby se pokusil ochránit Sidney, svou "náhradní sestru". V tomto pokračování slavného hororu z roku 1997 se však zužuje okruh podezřelých pouze s narůstajícím počtem mrtvol! (HBO Europe)
(více)Recenze (371)
Rozklížená látanina, která neustála sofistikovanou hru na zamotané sequely, úmyslnou překombinovanost a kloubení fanouškovské vědoucnosti s hororovým základem. Napětí a děs zmizely. A nebyl v tom úmysl... ()
Parodie sebe sama, pár velice efektních momentů, nová krev (doslova:)))) i stará garda, radost se dívat...v rámci žánru slušná zábava. ()
Strach a atmosféra se tady moc nevyskytujou. Herci za moc nestojej a Neve Campbellová je oproti královně žánru Jamie Lee Curtisové naprostá nula. Docela zklamání. Vlastně docela dost. ()
║Rozpočet $24miliónov║Tržby USA $101,363,301║Tržby Celosvetovo $172,363,301║ /60%/ ()
Tuhá atmosféra je nahrazena počtem úmrtí, krvavostí smrtí a slušným hereckým obsazením. Někomu to bude stačit někomu ne, ale jednoznačně Wes Craven rychle stárne a ještě rychleji se snižuje kvalita jeho hororů. ()
Dvojka se statecne drzi vysokeho tempa nastaveneho jednickou a diky sve sebeparodicnosti jej v mnoha ohledech i prekonava. ()
rozpočet : $24 million tržby celosvetovo : $172,363,301 ()
Soundtrack Marco Beltrami: 1. Scream - Master P ,2. Suburban Life - Kottonmouth Kings ,3. Rivers - Sugar Ray ,4. She's Always In My Hair - D'Angelo ,5. Help Myself - Dave Matthews Band ,6. She Said - Collective Soul ,7. Right Place Wrong Time - Jon Spencer Blues Explosion ,8. Dear Lover - Foo Fighters ,9. Eyes Of Sand - Tonic ,10. The Swing - Everclear ,11. I Think I Love You - Less Than Jake ,12. Your Lucky Day In Hell - The Eels ,13. Red Right Hand - Nick Cave & The Bad Seeds ,14. One More Chance - Kelly ,15. The Race - Ear2000 , ()
Pokračovat tam, kde skončil pravděpodobně nejlepší teenagerovský horror a nezesměšnit se, není zrovna legrace a to, že to Craven s Williamsonem zvládli dokonce tak dobře, že se originálu vyrovnali, to už je skoro na potlesk. Druhý Vřískot je sice kvůli svému předchůdci navždy jen tím druhým, ale díky božským dialogům, záplavě mých milovaných herců ve vedlejších rolích (Sarah Michelle Gellar nebo Timothy Olyphant nezklamali) a několika pořádně vypečeným překvapením je to stále chytrá krvavě-akční zábava, u které mi ani trochu nevadí se příjemně bát. ()
„Už si niekedy cítil, ako nôž prejde mäsom a narazí na kosť?“ Výnimočná tínedžerská vyvražďovačka, ktorá sa nielenže vyrovná geniálnej jednotke, ale v mojich očiach ju prekonáva. Najväčší podiel na tom má návrat všetkých starých známych (od preživších postáv až po režiséra, scenáristu, kameramana a rovnakých producentov) a mimoriadne vydarený scenár Kevina Williamsona. Ten inteligentne pracuje s hororovým žánrom a niekedy neviete, či sa máte smiať, kričať od hrôzy alebo si z vás len robí srandu. Výborné herecké obsadenie (boduje predovšetkým Jamie Kennedy ako kultový žánrový poradca Randy Meeks, ale všetci sú na jednotku, samozrejme v čele s krásnou Neve Campbell), skvelé scény (Tp Gun v školskej jedálni, masakra homosexuálnych policajtov, "Kasandra"), brutálne dialógy ("Aký je tvoj najobľúbenejší horor?" - "Showgirls.") a hlášky („Horor je pre posratých belochov.“), drsné vyvražďovacie scény a skvelá práca s preživšími postavami, ktoré sa vyvinuli iným (prekvapivým) smerom. Plus šokujúce záverečné odhalenie. Kino Považan NMnV 1999 ()
Ani jednicka nebyla zadnej extra horor a dvojka v podstate kopiruje zajetej princip. Opet vicemene sympaticky herci komentujou deni a zde se navic obcas chovaj docela nelogicky, opet tu je par povedenejch vrazd a opet tu je slusna hudba. Problem je v tom, ze to samy uz bylo k videni v prvnim dile v lepsi verzi. Sice nekdo ve filmu rika pravidla dvojek - promakanejsi vrazdy a vic krve, ale me spis prislo, ze tu je vseho min. A zaverecna pointa byla dost debilni. Navic je celej film zbytecne dlouhej a opet sem si spis vybavoval Scary Movie. ()
Dobrý sequel s nezapomenutelným kino-úvodem, škoda jen přepálené stopáže a slabého závěru. A Ghostface je na děsivého vraha možná až příliš pohybově roztěkaný. 7/10. ()
"Dvojky nemají vkus, ale mají jasná pravidla." Jednotlivé postavy příběhu, což jsou hororoví fandové, jsou strašně hodní lidé. Nenechají mne tápat, ale nejprve mi tato pravidla řádně vysvětlí a pak podle nich disciplinovaně zemřou. Strašidelné to moc není, ale poťouchlé zábavy je přitom docela dost: "Pustíme se do práce! - Pojďme se nechat zabít!" ()
Vřískot je prostě moje slabina. I když dvojka je vyloženě béčko, nedokážu se ubránit silnému nadhodnocení. Ty postavy mám rád a u příběhu se strašně bavím. ()
Další horor z dílny Wese Cravena, sice žádný veledílo, ale zase dobrej horor. Je pravda, že jednička je lepší a tady už je to jen takový opakování, ale i tak je to až na závěrečnou pointu, která je fakt ubohá a trochu kopíruje jedničku, kde to taky nebyla zrovna nějaká uchvatná závěrečná pointa zabíjení, ale pořád lepší než to co si vymysleli tady, dobrý a zase se spoustou krve a nějakou tou mrtvolou. Taky tomu prospělo, že zůstali stejný herci, takže se dalo snadno navázat na předchozí díl, což tvůrci velice rádi udělali, ale hereckým výkonům to zase moc neprospělo, i když tam v podstatě ženský jenom ječej a chlapi chcípaj, takže tam v podstatě ani moc hereckých příležitostí nebylo, ale já si nemůžu pomoct, mě se to i tak líbilo ()
Wow, tak to bylo zklamání jako blázen. Po skvěle zkonstruovaném intru jsem byla natěšená na zbytek filmu v podobném duchu, ale sarkastické sebeuvědomění předchozího filmu se s koncem prologu a začátkem regulérního filmu vytratilo do neznáma. Nejvíc mě asi překvapilo, že Sidney už není hlavní postava. Tou se stala reportérka Courteney Cox a nejvíc času (snad i víc než vraždění) se ve filmu věnuje její romanci se skutečným životním partnerem, haha. Jako by se všechna zábavnost přesunula totálně do kontextu a film díky tomu zůstal totálně vylidněný a chladný. Ani odkazy na historii hororu či kinematografie obecně už tady nejsou tak propracované jako v původním filmu a vyjmenovávání pravidel sequelů taky už moc šťávy neobsahuje. Závěrečné odhalení se navíc drží stejných pravidel jako minulý film - kdo celou dobu mluví o filmech stejným způsobem jako hlas v telefonu? - a tak nepřichází nic překvapivého ani v tomto ohledu. Kdyby mi na tom záleželo, tak to snad beru jako zradu. ()
Kvalitní sequel od identického tvůrčího týmu, který už si uvědoměle nestřílí jen z žánrových pravidel a klišé, ale i ze sequelů a sebe sama a stejně jako o rok starší Cable Guy se dotýká fenoménu medializovaných soudních procesů. Stále mu nechybí nápady a vtip (nemohou chybět narážky na kolegy Courtney Cox z Přátel), Dewey je k sežrání, Gale sexy a Randy hláškuje, ale moment překvapení se vytratil a finální odhalení je narozdíl od jedničky fraškovité. ()
Přestože je tenhle díl částečně menším překvapením než téměř geniální jednička, dokáže zapůsobit zejména způsobem, jakým se mu daří dělat si zároveň legraci ze žánrových kolegů, druhých dílů jako takových, sebe samého a dokonce i z předchozího dílu. Vřískot 2 již není tak pevným hororem, přesto se dočkáme příjemných vražd a ani tentokrát nepřijdeme o tolik populární krev podávanou na všechny různé způsoby. ()
Děj jak z Beverly Hills 90210 zhusta prokládaný uvřískaným kucháním. A vy s vědomím zlehčování klišé žánru hádáte kdo. Zase.. Craven s Williamsonem to zkouší na stejné vlně, ale nedostatek nápadů je připravil o schopnost bavit a na těch necelých dvou hodinách to jde ukrutně vidět. Při pitomoučkém finále jsem už jen čekal, že se zpoza kulis vypotácí zhulený Marlon Wayans.. ()
První Vřískot zvládl v roce 1996 znovu nakopnout prakticky polomrtvý hororový subžánr slasher, kdy si tehdy primárně scenárista Kevin Williamson uvědomil, že nevyhnutelným dalším vývojovým stádiem tohoto subžánru je nadhled. Za odměnu se z filmu nejen okamžitě stala kultovní klasika a zásadní hororový milník, ale také hit, který si ideálně žádal pokračování. Mohlo se přitom zdát zvláštní a krapet děsivé, že se druhý Vřískot dočkal vydání ihned rok po vydání 1997, po 25 letech ovšem Vřískot 2 souboj se zubem času ustál poměrně důstojně. Nevyhnutelné se přitom stalo skutkem a i přes návrat režiséra Wese Cravena se Vřískot 2 nemohl zbavit nádechu nastavované kaše, kdy se rázem mohlo stát, že by Vřískot 2 posunul celý koncept řádění vraha s Ghostface maskou do pozice, ze které si původní Vřískot utahoval. A přesně to se vlastně tak napůl stalo. Souběžně tím ovšem Vřískot mohl aplikovat meta humor sám ze sebe. Už úvodní sekvence v kině si ostatně utahuje z toho, jak příběhy sériových vrahů časem dostávají prostoru na stříbrném plátně, v případě Ghostface konkrétně v podobě slasheru Stab (další pokračování Vřískotu přitom převedli, co by se ze Vřískotu mohl stát, kdyby se celá série vydala ve stopách Noční můry z Elm Street či Pátku třináctého), kdy hned v úvodu dochází k volně retrospektivě událostí původního filmu, zároveň má celý úvod v kině neskutečnou finesu a sofistikovaně roztáčí řádění nového Ghostface. Druhý Vřískot má přitom pořád problém v tom, že je pokračováním a do velké míry jen sází na to, co fungovalo minule v poněkud méně zajímavějším a do velké míry i sofistikovanějším způsobem. V jeden moment se ostatně diskutuje o tom, že samotné sequely jsou už svou definicí horší filmy než v případě originálu a s výjimkou Kmotra 2, Vetřelců, Terminátora 2 nebo Impéria vrací úder (který dle Vřískotu 2 vlastně není sequelem, ale druhá třetina plánované trilogie) se málokteré pokračování dokáže kvalitám prvního filmu alespoň přiblížit. Vřískot 2 tak například v tomto ohledu nadále působí nad věcí, kdy předem všechny ujišťuje, že se kvalitám prvního filmu úplně vyrovnat nemusí. Vřískot 2 tak do jisté míry působí jako film, který reflektuje svou menší zbytečnost a status další várky z podojené krávy, právě v tomto ovšem zůstává nadále sympatický. Vřískot 2 na jednu stranu plní starou příručku o tom, že by v pokračování všeho mělo být víc a víc, v tomto případě to ovšem vždy neprospívá. Počet obětí Ghostface je rázem dvojnásobný, v jistých momentech se to celé působí být ještě o krapet více nad věcí a vyvolat nádech sofistikovanosti (na rozdíl od jedničky, která se o toho vůbec snažit nemusela to v případě Vřískotu 2 celé působí jako tažení krapet na sílu) a například odhalení pachatele je tentokrát o poznání menším oříškem. Vřískot 2 v součtu přeci jen při srovnávání s původním filmem vychází jako poražený, protože má pořád nakročeno ke klasičtějšímu béčkovému slasheru, který má jen štěstí v tom, že má v sobě pořád zakořeněný svůj zdrojový kód. Na rozdíl od pátého Vřískotu, který v roce 2022 dokázal sérii dodat krapet svěží nádech díky čerpání z termínu requel, druhý Vřískot kromě toho utahování si z pokračování vlastně nic nového sérii navíc nedal. Wes Craven byl ovšem tehdy pořád schopný hororový tvůrce, který byl schopen pracovat s atmosférou a napětím a věděl, které momenty by bylo ideální pojmout zcela vážně. Vřískot 2 mohl v součtu skutečně dopadnout jako rychle splácaný sequel, který originálu udělá medvědí službu, ve finále ovšem skutečně funguje jen jako o řádku slabší odvar, který ovšem své výrazné momenty pořád má a samotní herci jsou ve svých úlohách pořád fajn. Naomi Campbell sice pořád nedosahovala úrovně Jamie Lee Curtis (právě díky Campbell údajně vznikl Hallowen: H20, aby mohl Curtis předvést, že scream queen je jenom jedna), naroubování Deweyho v podání Davida Arquetta ve finále působí krapet na sílu a to především díky zapojení dvakrát nepříliš zajímavě vybudované romanci s Gale v podání Courteney Cox, která zde krapet též ztrácí své kouzlo z jedničky. Například Liev Schreiber alespoň jako Cotton Weary dostal po prvním Vřískotu výraznější prostor. Vřískot 2 možná na svého předchůdce nedokázal navázat naplno, přesto se ovšem rychle splácaný sequel projevil jako důstojné pokračování, které minimálně tehdy dokázalo vyvolat dojem, že se ještě koncept nevyčerpal. Podobný dojem přitom následně vyvolal až letošní pátý Vřískot, který se po vzoru prvního filmu již rok po premiéře dočká pokračování. Na jedné straně je tak snadné se obávat, že se ze Vřískotu 6 vyklube splácanina, která se bude snažit brutálně vytěžit návrat této hororové série na výsluní, stačí si ovšem vzpomenout právě na Vřískot 2 a je rázem snadnější doufat, že by to v březnu 2023 alespoň mohlo být poměrně fajn.... () (méně) (více)