Obsahy(1)
Existencionalistická dráma natočená na motívy divadelnej hry s rovnomenným názvom od slovenského spisovateľa Ivana Bukovčana. Príbeh desiatich zdanlivo náhodne vybraných ľudí umiestnených v pivnici jedného malého mesta počas nacistickej okupácie Slovenska. Pomaly sa začínajú vynárať fakty, vykresľovať charaktery a príbeh začína naberať nebezpečné tempo. (Marys)
(více)Recenze (40)
-Největšími nepřáteli Slováků jsou Slováci.- Jak trefné, přičemž lze dosadit nejen Čechy, kteří dokázali za doby soudruhů trumfnout i gestapo, ale jistě, bohužel, i příslušníky jiných národů. Zdánlivě bezvýchodná situace je bezvýchodná do té doby, než se někdo odhodlá k činu. Otázkou zůstává, jaké povahy čin je, každopádně vše se posune určitým směrem. Místo hlobokomyslné recenze stačí jen film doporučit. Díky filmovému kolegovi pornogrind za doporučení. ()
Taká Slovenská verzia Dvanásť rozhnevaných mužov /70%/ ()
Výborné. Už dávno som nepočul tak skvelé dialógy v slovenskom filme. Síce to trochu cítiť divadlom ale to je len malá vada krásy na tejto konfrontácii kantovskej a utilitaristickej etiky. 9/10 ()
"Najväčším nepriateľom Slovákov sú Slováci..." 1 mŕtvy nemecký vojak = 10 mŕtvych civilistov. Táto nemecká matematika platila na všetkých okupovaných územiach. Komorne ladená dráma si nekládla za úlohu ukázať vraždenie civilistov ani povýšenecké jednanie Nemcov, ale rozobrať situáciu desiatich náhodne chytených ľudí, ktorí boli v nesprávnom čase na nesprávnom mieste. Desať rôznych ľudí, každý iného spoločenského postavenia, desať rôznych charakterov a názorov. Desať ľudí rozoberá svoju situáciu v pivnici rodinného domu. Priestor dostáva každý z nich, v tomto je film naozaj profesionálne zvládnutý, ale predsa len najviac pozornosti na seba strháva trojica Króner, Chudík a Adamovič. Komornosť filmu vôbec nevadí, práve naopak. Umocňuje pocit stiesnenosti a bezbrannosti. Skvelá herecká zostava, výborné dialógy o živote a smrti a rôznorodosť charakterov, to všetko sú dôvody, prečo sa nudiť nebudete. "Ak sa do rána vrah nenájde, budete všetci popravení..." 80%. ()
Neskutečně silný konverzační psychologický drama. Mám rád tyhle vyhrocený dramata kde vylejzá na povrch slabost člověka při vidině smrti. Ultimátum je jasný-Kým kohút nezaspieva. Začíná zkouška lidskosti. ()
Filmová výzva Virtuální RETRO KINO uživatele Willy Kufalt. Člověk a jeho pud sebezáchovy ve vleku zešílevších dějin, tváří v tvář zlu, proti kterému je bezmocný. Zachovat si hlavu nebo tvář? A proč ne obojí? Měli losovat, tedy nechat to na náhodě (věřící by řekli na Pánu Bohu). Jednoduché a bez následných výčitek, protože odpovědnost by měl osud či Bůh a hlavně (!) ten německý major, který rozhodl o popravě civilistů. Takže vylosovaného by náckové popravili, devět lidí by přežilo. Ti z „rukojemníků“, kteří měli svědomí, si pak mohli sami před sebou zachovat tvář. Jak? No přece tím, že by se přidali k odboji! Už žádné pasivní čekání na konec války, ale aktivní odpor proti zlu. Čili vykoupení. Místo aby vedli žabomyší hádky, naplano žvanili o potřebě zachovat si lidskou důstojnost a doufali, že se situace „nějak“ vyřeší sama. Což se pohříchu i vyřešila. Nejvíc mi vadilo, že to pro mě nebyli lidé z masa a kostí, ale jen divadelní postavy (byť některé i výborně zahrané), v příhodných chvílích deklamující hluboká moudra. Jak napsal Rozjimatel: „Postavy sa chovajú dosť neprirodzene, zaujímajú čudné pózy a prednášajú patetické prejavy. Priam ukážkovým príkladom je postava Samuela Adamčíka, ktorý raz za čas vyjde z tieňa a strojene prednesie nejakú vznešenú múdrosť.“ Ani ne tak psychologický film se živými postavami, jako spíš úmorné předčítání z Bible a Etického kodexu lidství. Viz nascendi: „U samotného príbehu mi chýbala väčšia autenticita.“ Pětihvězdičkové poselství, bohužel ve výsledku jen za tři. ()
Dost by mě zajímalo, kdo poťapanému Ťapákovi vnuknul touhu soáchat ten obludně špatný remake, který se s tímto krásnyým komorním dramatem naprosto nedá srovnat. ()
Limity tohto filmu do značnej miery určovala už samotná predloha. Výborný námet poskytoval jednak dramatické a tiež aj herecké možnosti pri rozvíjaní komornej drámy. Tie herecké sa vďaka viacerým výborným hercom na čele s Jozefom Kronerom aj naplnili. Ale u samotného príbehu mi chýbala väčšia autenticita. Niekedy som mal pocit, že som v škole, na hodine slovenčiny, kde práve preberáme rozvinuté vety. Ale celkovo film, za ktorý sa nemusíme hanbiť. ()
,,Dáva nám možnosť narobiť z ľudí zbabelcov, prašivcov a udavačov. Taký starý recept, ten váš major ho dobre pozná... (...) Človek nemá veľa možností, ale vždy má aspoň jednu možnosť: zostať človekom.“ S dramatem pana Bukovčana jsem se setkal ještě na střední jako student a z celé povinné četby na gymplu byl KOHÚT snad tím nejzajímavějším dílem, které oproti většině zbylých toho dost ve mě zanechalo a působí na mě úderně i v tomto filmovém provedení, které jsem si po letech zopakoval. Zápletce (spočátku částečně záhadného a nejasného) procitnutí skupinky lidí v uzavřeném prostoru se tu dostalo kvalitního zpracování dávno před tím, než ji plně začali využívat (mnohdy až lacině zneužívat) tvůrci horrorového žánru, a precizní vykreslení psychologie všech přítomných postav, s přesným zasazením do kontextu nacistické okupace dodává vyznění na uvěřitelnosti a tím i na silném diváckém zážitku. Když Fischl svěřuje svým rukojmím klíč, všichni se ocitají v závažném morálním dilematu... možnost na výběr s logickou argumentací se snadno probudí i v přihlížejícím divákovi, stejně jako v nejedné postavě: rebelského uprchlíka nikdo nezná, prostitutka není prospěšná pro společnost, starým lidem už moc těch let nezbývá... jenže v každém případě se za volbou oběti skrývá ztráta života, jenž má nenahraditelnou hodnotu. A to se stává v daném okamžiku nejen pohledem přidávajícím na depresi z možného vyústění, ale rovněž vrcholným spouštěčem prověření psychiky a povahy všech zúčastněných, jejichž charaktery se uprostřed krajně hraniční situace odhalí a projeví v plné nahotě bez přetvářky. Film je nejen mistrovsky napsaný a zahraný, ale režisérovi se podařilo rovněž v prostředí ponurého sklepa vykřesat silnou atmosféru, která se táhne celým dramatem až do kýženého rozhodnutí. [95%] ()
Vynikajicí konverzační ždímačka, kde deset různých charakterů čelí hamletovské otázce, kterou jim však pokládá jejich kat. Jednou za čas za nimi přijde ďábel v podobě německého kolaboranta, aby jim vyložil jejich situaci a posunul je blíže k Loži vyvrhelovu. Spása, kterou jim totiž nabízí, znamená ztrátu lidské důstojnosti. Napětí roste a drama vrcholí. Nenapadnutelná moudra versus všetvářná lidskost, kdy je pud sebezáchovy schopen přehlušit prakticky vše. Všichni herci výborní, ale Jozef Kroner doslova výjimečný. Kde bychom stáli my tváří v tvář takové situaci? ()
Minimalistický kúsok so špičkovými hercami, ktorých nám aj Hollywood mohol závidieť. Divadelné výrazové prostriedky ale do určitej miery limitujú civilnosť, takú väčšiu autentickosť. ()
Je znát že je to divadelní hra, kde jde jen o vývoj charakterů postav. Zloduch je úžasně filmově slizký.Shlédl jsem ve filmovém klubu v Praze. ()
Obecně mám rád filmy odehrávající se na jednom místě v jednu chvíli, a ještě raději, pokud je to v hospodě či pivnici. Ne všechny jsou povedené, ale třeba Pasiáns nebo Konec velké epochy se mi líbily hodně. Úvod tohoto filmu mi trochu připomněl koronavirové nesmyslné předpisy, kdy rovněž platily omezení pohybu v nočních hodinách, a pobavila mne představa, že by takto honila policie lidi bez roušek po desáté v noci. Ale to jen tak bokem. Pokud jde o technickou stránku věci, líbilo se mi zde nasvícení, s tím si skutečně tvůrci hodně vyhráli, herecké výkony všech jsou excelentní, každému jsem jeho roli věřil), v textu občas zazní i jemný, nenásilný vtip, což odlehčovalo mírně celou situaci a nedělalo z toho prvoplánové drama. Postavy jsou poněkud excentricky přehnané, ale tady je to schválně, aby vynikly jednotlivé polohy a názory tohoto panoptika postojů a změn postojů, a také nejen oba odlišné konce dobra a zla, ale i ten šedivý prostor mezi nimi. Líbí se mi práce s dávkováním informací, samozřejmě (pro ty, kdo mě znají) křesťanské motivy účelně sem vložené a mysticky vše ozvláštňující. Jen se musím podívat na nějaký film s panem Chudíkem, kde nehraje takového prosťáčka jako zde nebo ve Spolužiakovi. ()
"Najväčším nepriateľom Slovákov sú Slováci." ()
Ode mne je to dnes večer bez připomínek, strhující příběh deseti lidí ve vyhroceném dramatu z 2. světové války.. Herecký ansámbl výborný do jednoho, všichni ve svých rolích přesvědčiví, za zmínku určitě stojí František Dibarbora, Jozef Kroner a moc se mi líbil Jozef Adamovič.. Jedná se o takové to krásně smutné pokoukání, kdy člověku tuhne krev v žilách a hlava šrotí na plné obrátky.. ()
Takéto konverzačne drámy v Československu neboli ojedinelým javom a tento potvrdzuje fakt, že v tom Československý tvorcovia boli veľmi dobrý. Sú tu herecké esa na ktorých závisí úroveň celého filmu. Je sympatické, že pri Jozefovi Kronerovi sa tu objavila aj jeho žena, ktorá tam rozhodne nebola do počtu. Ladislav Chudík mi pripomínal jeho rolu v nemocnici na kraji mesta, len tu už aj trocha zvisoval hlas, ale situácia si to vyžadovala. Potom tu bol aj štandardný František Dibarbora a v roli čierneho Petra ukážkovo hrajúci Jozef Adamovič. Ale aj ostatní svoje dramatické výstupy zvládli na výbornú. Teraz pri písaní komentára rozmýšľam prečo som filmu dal len 4*, keď sa podobá na dvanasť rozhnevaných mužov, ale tu im išlo o viac ako, v tom príbehu, tým porotcom. Ale najviac ho porovnávam s filmom Obžalovaný , ktorý i keď mal iný príbeh, ale tiež bojoval za pravdu, česť a život. Tak mením hodnotenie zo silných 4* na slabých 5*. Je to 18 film z diskusie V.R.K. ()
Slovenská filmová dráma z obdobia tesne po potlačení SNP. Za zastrelenie nemeckého vojaka zatvorili do pivnice jedného meštiackeho domu 10 rukojemníkov. Strach zo smrti odhaľuje ich skutočné tváre. Situácia sa napokon tak vyhrotí, že holič Uhrík zavraždí jedného cudzinca uväzneného spolu s nimi. Chce nahovoriť ostatných, aby vinu zvalili na mŕtveho, avšak celá skupina sa postaví proti nemu… ()
10 dospělých lidí + jedna nezletilá dívka je za 2.světové války po zákazu nočního vycházení zavřeno do sklepa a musí se vybrat, kdo z nich bude popraven jako preventivní vystraha za vraždu nacistického vojáka, aby zbytek mohl dál v klidu jít. Nejednoznačný úkol s morálním dilematem. Nebudou ve výsledku vrahové všichni?? Mám taky rád podobné konverzačky z jedné místnosti, kde se postupně odkrývají pravé charaktery jednotlivých postav. Zde navíc mělo prostředí skrýše sklepa v pivnici děsivou atmosférou, umocněnou ještě jedinou formou návštěvy zvenku v podobě slizkého zlomeného Němce, který byl dříve potlačován a nyní je na výsluní coby kolaborant a ostatní lidé ho většinou dobře znají a důvěřují mu. A celé to je takové studeně. A závěr je do poslední vteřiny jedno velké překvapení, které by mě nenapadlo a nebudu ho tedy prozrazovat. ()
Psychologické drama. 1) Je listopad 1944. Povstání je potlačeno a Slovensko okupují německá vojska. Východní fronta se blíží a o tom, jak válka dopadne, už asi není moc pochyb. Smrt německého vojáka si žádá popravu desítky rukojmích._____ 2) Trochu polopaticky prezentovaná mravní naučení musela v době vzniku filmu působit dost apelativně. On sa modlí! Ten bolševik sa modlí! Divadelní hru totiž její autor, 48letý Ivan Bukovčan, napsal v roce 1969._____ 3) Jak to u podobných děl bývá, postavy reprezentují určitý pohled na věc a na svět. Neznámý - svědomí a čest, učitel - svědomí a morálku, zvěrolékař a holič - zbabělost a podlost, ostatní - dost typické postoje běžné společnosti._____ 4) Vynikajícím hereckým výkonům jednoznačně dominovali 48letý Jozef Kroner (holič) a 48letý Vladimír Durdík st (zvěrolékař). Ještě mě zaujal 33letý Jozef Adamovič (neznámý příchozí)._____ 5) Celou dobu jsem si říkal, že je všechny nakonec stejně Němci postřílejí._____ 6) Knihu jsem dosud neznal, ale určitě si ji přečtu._____ 7) Stručný, ale výstižný koment: Marius*****, radektejkal*****. Zajímavý pohled na film bez servítků prezentuje rovněž Rozjímatel**. ()
Filmů, které jsou zarámovány malým uzavřeným prostorem je hodně. Takový prostor je vhodný pro rozvíjení existenciálních témat. Třeba počínaje od J.P. Sartra Za zavřenými dveřmi. Patří sem i Buñuelův Anděl zkázy, a mnoho další psané i filmové literatury. Myšlenka to není nijak originální, záleží jen, jak se zpracuje. Slovenská verze je výborná ve všech smerech a mlže se rovnat i se dvěma uvedenými. Diváckým úkolem je povýšit situaci na sto, milion a 8 miliard lidí uzavřených v odpovídajícím prostoru. ()
Reklama