Režie:
Danny BoyleScénář:
Alex GarlandKamera:
Alwin H. KüchlerHrají:
Cillian Murphy, Rose Byrne, Chris Evans, Michelle Yeoh, Hirojuki Sanada, Troy Garity, Cliff Curtis, Mark Strong, Benedict Wong, Paloma Baeza, Chipo ChungVOD (4)
Obsahy(3)
Slunce vychládá, na Zemi vládne krutá zima a lidé se snaží zachránit. Před sedmi lety byla ke Slunci vypuštěna první kosmická loď Ikaros I, která se měla pokusit Slunce opět rozžhavit, mise ale ztroskotala. Nyní tedy letí k dříve zářivé hvězdě druhý Ikaros s osmičlennou posádkou a hvězdnou bombou, jejíž vypuštění má Slunce znovu zažehnout... Fyzik Capa se ještě předtím, než se loď ocitne v mrtvé zóně, loučí se svou rodinou na Zemi a slibuje, že posádka udělá pro záchranu života na Zemi všechno. Členové posádky během letu přemýšlejí, co zničilo Ikaros I. Pak náhle loď zachytí signál z vesmíru: patří právě zmizelé kosmické lodi. Ikaros II může buď proletět kolem, nebo změnit kurz a stále ještě existující loď navštívit, aby případně získal druhou hvězdnou bombu, která by zvýšila šance na úspěch. Capa, kterého kapitán Kaneda pověří rozhodnutím, nakonec přikáže změnit kurz. Další člen posádky Trey ale není dost pozorný a zapomene přednastavit štíty. Ty se porouchají a způsobí nehodu, která se naštěstí obejde bez ztrát na životech. Štíty je ale třeba opravit zvenčí. Do prostoru vychází kapitán Kaneda a Capa. Vzniknou problémy a kapitán posílá Capu dovnitř. Sám štíty opraví, ale zahyne při tom... Brzy se ale objeví další problém: začne hořet kyslíková zahrada, která je nakonec zničena výbuchem, aby se požár nerozšířil. Ukazuje se, že pro sedm lidí není na lodi pro cestu ke Slunci a zpět dost kyslíku, tři lidé jsou „navíc“... Mezitím se loď přiblíží k Ikaru I a čtyři mužští členové posádky ho prohledávají. Brzy pochopí, že loď její posádka zničila úmyslně – byla to sabotáž. Posádka se rozhodla zadanou misi nesplnit. Navíc se ukáže, že chybí palubní počítač. Nebude tedy možno použít její náklad... Mezitím se Ikaros II od Ikara I oddělí a obě ženy, které zůstaly na palubě druhé lodi – Cassie a Corazonová – se pokoušejí dostat kolegy rychle zpět. Muži mají ale jen jeden skafandr, který dostane Capa. Psychiatr doktor Searle se obětuje, aby se zbývající tři mohli vrátit na palubu. Někdo totiž zničil poklop, který on musí otevřít ručně... (TV Prima)
(více)Recenze (1 598)
impressive experience!!! http://www.youtube.com/watch?v=hYMseN4XzxI&list=FLSuSvA5odbPMM6st8Tlwbkw&feature=mh_lolz ()
Na mainstream sci-fi príliš nízkorozpočtové, ukecané a interiérové, na inteligentnú komornú drámu príliš nenápadité a klišovité. O postavách prakticky nič nevieme, skoro každý zvrat v deji sme už videli inde, po vizuálnej stránke strohé, o triedu slabšie než Horizont udalosti. Konštatujem to nerád, ale aj pri blbom Jadre som sa bavil viacej. Danny, nevymýšľaj hovadiny a natoč už konečne to PORNO (avizované pokračovanie Trainspottingu, pozn. pre nezasvetených). ()
Naprostá paráda. Boyleovo audiovizuální vizionářství konečně dostalo odpovídající filmový tvar. Horký adept na můj film roku. Nejen kvůli té sluneční výhni... ()
Taková pěkná solární vyvražďovačka. Poslední třetina filmu je dle mého zbytečně natahovaná a celkově trochu kazí dojem z jinak velmi zajímavého snímku. ()
Co na tom, že dle odborného tisku je ´Sunshine´ sci-fi s největším počtem vědeckých a technických nesmyslů za poslední roky. Nesmírně sugestivní režie Dannyho Boylea přebije každý dějový lapsus. Ať jde o scénu nastavování slunečního filtru, opravu ochranných panelů, či působivý přelet siluety Merkuru na pozadí rozžhaveného slunečního kotouče, Boyleovi se ve mě podařilo probudit to, co jem naposledy zažil u Zemeckisova ´Kontaktu´ - okouzlení a fascinace vesmírem. A překvapivě ani ten zabijácký "zombík" v závěru, jehož existenci ve filmu tady většina tak kritizuje, mi vůbec nevadil. Naopak se svojí "rolí" samozvaného boha filmu dodal dráždivý mysteriózní rozměr. Nutno vidět pokud možno v kině, tohle je audiovizuální žranice určená pro velké plátno. ()
Přemýšlím, jak mám napsat, co se mi na filmu nelíbilo, resp. proč nedávám plný počet, abych nespoilerovala. Takže tuto část asi zkrátím - při první shlédnutí se mi nelíbila postava a vše kolem ní, která se ve filmu objeví na poslední třetinu. Prý při druhém shlédnutí a pochopení podstaty filmu - že Slunce je náš bůh - do děje zapadne, tak uvidím, protože na Sunshine se určitě někdy podívám znovu. Je to totiž audiovizuální bomba. Záběry Slunce na "vyhlídkové" palubě, sluneční štít Ikara, zejména při výstupu členů posádky do vesmíru, samotný design lodi je nádherný - nejen zvenku, ale i zevnitř, je pěkný, účelový a přitom takový, že se dá uvěřit tomu, že by tam vydržela posádka tu dlouhou dobu aniž by zešílela (třeba i díky zajímavé "holopalubě" a kyslíkové zahradě). Navíc úžasně ozvučené a podbarvené skvělou hudbou, k této stránce filmu nemůžu mít jedinou výhradu, škoda, že jsem si na to nezašla do kina. Navíc některé momenty byly opravdu hodně silné - výstup do vesmíru, vyvražďování a hlavně zárodek rostlinky, ten konec snad příště pochopím líp, zapadne do souvislostí a já budu moct dát Sunshine plný počet. Docela se na to těším. ()
Danny Boyle. Autor jednoho či dvou kultovních snímků, to je čistě otázka vkusu. A sluší se neopomenout jeden slušný zombie horůrek "nové vlny". A já od něj neviděl ani fň a nijak zvlášť mi to nevadilo. Po Sunshine mi to už vadí, ale na druhou stranu - lepší než tahle hvězdně obsazená jízda na rozhraní mezi pekelnou výhní a ještě pekelnější absolutní nulou to asi být nemůže. Co mě k tomu ničím neopodstatněnému přesvědčení vede? Především je to fakt, že Danny Boyle dokázal natočit komorní příběh, ze kterého přímo sálá vědomí člověka o jeho malosti tváří v tvář vesmíru a konkrétně u té skupinky vyvolených i neskutečný tlak odpovědnosti za celou civilizaci. Nic míň než geniální výběr hereckých představitelů a jejich výkony pak dokáže udržet kvalitu snímku i za podmínek, které snesou srovnání s druhou polovinou Horizontu Události - tady naštěstí režisér dokázal udržet lajnu a čím víc o tom uvažuju, nenapadá mě lepší způsob jak film dovést k rozuzlení aniž by se to zvrhlo v nesrozumitelný vizuální nátěr jakým byla prakticky celá Kubrickova vesmírná báje. Spojme takové momenty jako vteřinové zaváhání Cilliana Murphyho při odpojování od "mailu", Michelle Yeoh a její děťátko, totální zodpovědnost a oddanost kapitána Hiroyukiho Sanady, Rose Byrne a její individuální humanistku a překvapivě kvalitní výstupy doposud jen teenage-movie floutka Chrise Evanse s gigantickým žhnoucím talířem Ikara, nejjasnějším jasem všech jasů a totálně nářezovým soundtrackem od Johna Murphyho a Underworldu a výsledkem bude jeden opravdu "particularly beautiful day" a pro mě osobně jeden z nejlepších kinozážitků vůbec. Tenhle na žádnou realistickou vědárnu si nehrající a přesto tak působící de facto akčňák mě prostě dostal. 90% ()
Dechberoucí vizuální stránka a fantastický soundtrack činí hned několik scén nezapomenutelnými. Postavy trestuhodně nevyužité, děj nesmyslně výraznou kopií Horizontu události (fakt tam musel být i ten výlet bez skafandru mimo loď?). Horizont je mi sympatičtější jak ve využití postav, tak v přiznané béčkovosti. Sunshine mě chvílemi dost otravovalo onou absurdní nevyvážeností, kdy z „ukecaného vážného scifi“ náhle přepne do Armageddonu (ovšem bez humoru). Nicméně vizuální stránka je vskutku odzbrojující a Cillian Murphy je pan herec, takže se divák nenudí. Ve výsledku je to ale jen vážnější Horizont události, „filmová událost roku“ se opravdu nekoná… ()
Osm lidí cestuje ke Slunci a vinou nešťastných a podivných příhod je jejich počet postupně redukován. Co je milé – z větší části nejde o děsuplnou vyvražďovačku á la Vetřelec nebo Horizont událostí (k němuž finále hodně inklinuje). Jednotliví členové posádky umírají víceméně pravděpodobným způsobem a vůbec by mne nepřekvapilo, kdyby se nějaká vesmírná loď shodou nešťastných příhod musela jednou potýkat s řešením problému „je nás sedm, máme kyslík pro čtyři“. Sunshine podobně jako 2001: Vesmírná odysea balancuje mezi pravděpodobným sci-fi a méně pravděpodobným sci-fi. Méně pravděpodobné scény jsou zde však explicitnější a svým způsobem znemožňují jinou nežli režisérem nabízenou interpretaci. I díky tomu lze mluvit o multižánrovém snímku, konkrétně o akčním hororu vklíněném do pseudometaforického sci-fi, jež v sobě zahrnuje také několik téměř dojemných momentů hraničících s ekologickou agitací (važme si každého zeleného výhonku). Danny Boyle mezi jednotlivými žánry nebruslí s lehkostí mistra, film přesto nepostrádá silnou atmosféru, drží pohromadě a v několika okamžicích bere i ten neustále zatajovaný dech. To když se Boylemu podaří skloubit luxusní vizuální stránku s velkolepým hudebním doprovodem Johna Murphyho. Design vesmírné lodi nebo zlatého protislunečního skafandru je na hranici praktičnosti a efektnosti. Totéž platí o chování postav, které by občas mohlo být logičtější, ale ztratilo by tím na divácké přitažlivosti. Film je tak po celou dobu zábavný a jen zřídkakdy hloupý, nebo lépe řečeno jen zřídkakdy překročí hranici akceptovatelného. Krom snahy o neotřelý pohled na závislost člověka na Slunci, na bezmocnost jednoho v kontrastu s neovladatelnou mocí druhého a patrný náboženský podtext („Prach jsi a v prach se obrátíš“) ční Sunshine nad žánrově spřízněnými snímky výtečným hereckým obsazením. Danny Boyle se po sérii lehko zapomenutelných pokusů o cosi (Millions, Pláž, Extra život) doslova a do písmene vrací na výsluní. 85% Zajímavé komentáře: Renton, Dan9K, Ender66, Weirdman, Martinius, dawydx ()
V průběhu sledování mě napadalo, že není dobře, že film neobsahuje nějakou závažnou myšlenku a na konci mi to bylo úplně jedno :-) ()
Po audiovizuální stránce vás film rozkopne takovým způsobem, že se ještě tejden po zkouknutí budete dávat dohromady. První část filmu navíc tenhle audiovizuální knock-out ještě umocňuje dobře budovaná atmosféra filmu. Tak kurva proč se z toho v poslední třetině filmu stala taková sračka ?? Magické nepojmenovatelno, které mě okouzlilo v první části vystřídal zcela nesmyslně hororový slepenec. Bohužel právě onen hororový slepenec odstřelil dvě hvězdičky z mého hodnocení. Přesto asi nikdy více jsem nebyl rád, že právě tento film jsem viděl v kině. Vidět takové obrazové kouzla někde na počítačí a slyšet zvukový a hudební doprovod v bedýnkách u PC, znamená že jste vlastně ten film vůbec neviděli. Je to taková odměna všem slušným lidem, co filmy nekradou a poctivě za filmy platí. ()
Skvostný audiovizuál úspešne maskuje zbierku klišé, neveľmi zaujímavé postavy a totálne scenáristické zlyhanie v závere. Myslím, že toto scifíčko malo na viac, aby muselo nakoniec vyhrocovať napätie nedopečenou (v tomto prípade doslova) variáciou Horizontu udalosti. A keď už tam napchali ten horor, mohli nejako rozvinúť "náboženskú" rovinu, aby to získalo trochu filozofický presah. Btw. spôsob, akým je snímaný "pečenáč", ma núti podozrievať tvorcov, že počas postprodukcie zistili, aký je trápny, tak ho aspoň rozmazali, aby bol vizuálne zaujímavý. ()
Po opravdu dlouhé době jsem měl možnost vidět opravdu kvalitní sci-fi odehrávající se ve vesmíru, toto k tomu ještě v naší galaxii. Výborní herci, excelentní příběh, ve kterém slunce vyhasíná a Země vyšle poslední možnost v podobě bomby, která by ho znovu rozsvítila. Rozhodně je to psychárna a to nejtěžšího kalibru, při které jsem měl možnost sledovat změnu stavu chování všech, kteří se této mise zúčastňují. Kdyby ale bylo jen těch psychických chvílemi až slaboduchých stavů dal bych za pět. Jenže ke konci příběh trochu uvadne a vznikne z toho čistokrevná vyvražďovačka, která ne že by vypadala špatně, ale tak nějak normálně, průměrně na film, který se měl stát jistým mezníkem v sci-fi dnešní doby. Dále by za zmínku rozhodně stála hudba, která k atmosféře rozhodně dopomáhá a úvodní a prakticky titulní skladbu, která zazní víckrát jsem si dokonale zamiloval a věřím, že nejen já. Pak už se stačí jen dodělat velkolepým závěrem a věřím, že budete namlsáni vizuálními orgiemi stejně jako já. Po shlédnutí ale musím souhlasit s jedním, že tento film patří minimálně do kina, kde se jeho zvuk a hlavně zvuk zobrazí v jeho plné kráse. --- Z prachu jsi a v prach se obrátíš ()
║Rozpočet $50miliónov║Tržby USA $3,675,753║Tržby Celosvetovo $32,017,803▐ Tržby za predaj DVD v USA $6,325,601 //počet predaných kusov 316,476║ komerčne to až tak neobstálo ako by sa mohlo čakať __Režisér Danny Boyle si udržal svoj režisérsky štandard aj keď mohol spraviť dej o niečo zaujímavejší, lebo šablónová podobnosť tohto príbehu tu už neraz bola spomeniem len Horizont udalostí(Event Horizont,1997,r:Paul W.S.Anderson) s ktorým je podobnosť v bodoch ako oboznámenia sa s posádkou – účel misie – porucha č.1 - záchranná akcia po kontakte druhej kozmickej lode – samozrejme tam nikto „akože“ neprežil – porucha č.2 - nastávajú nevyhnutné problémy – + nečakaný sabotér - ...v podstate určite pri sledovaní Sunshine vám príde na myseľ, že už niekde ste už podobnú scénku videli a to je hlavný kameň úrazu aj keď téma je zaujímavá. V podstate je to v poslednej dobe už takým pravidlom kopírovať takpovediac veci osvedčené, len málokto sa pustí do projektu ktorý je svojím príbehom ojedinelým ako boli v poslednej dobe filmy - Dokonalý trik, Parfúm: Príbeh vraha či Krvavý diamant. V žánri sci-fi sa dá najlepšie experimentovať a to hlavne keď má človek dobrú predstavivosť, čí inšpiráciu, spomeniem režisérov ako James Cameron, George Lucas a samozrejme Steven Spielberg. _Dej filmu sa dá v podstate rozdeliť na zaujímavú prvú polovicu keď nás príbeh oboznamuje z poslaním tejto misie a postupne aj vysvetľuje čo by nastalo po jej nesplnení, tento úsek filmu má fajn katastrofický náboj lenže za ubehnutím polovičky filmu nastáva škrt a príbeh sa pretransformuváva na vyvraždovací horror čo je trošku nemylí prienik do napätej-gradujúcej misie. Koniec môže pripadať ako mimosférne odbehnutie do inej galaxie kde fungujú až nadprirodzené možnosti v oblasti vedy ale aspoň to štiepenie atómov a následná ohnivá stena pôsobia zaujímavo- neokukane, potom sa už len stačí dotknúť tej krásy. _Hlavného záporáka nám ani raz Boyle poriadne neukáže, zakaždým sú to len potiahnuté rozmazané čiary alebo postava schovaná v prítmí alebo dokonca v úplnom jase/presvietenosti ale to až tak nevadí, skôr nedokáže z toho vyťažiť viac lebo z tajomnej postavy nejde až taký strach aby sme zatajili dych pri prenasledovaný čoraz viac flustrovanej posádky Icarusa 2. _Obsadenie známejších tvári ako Cillian Murphy - Michelle Yeoh - Chris Evans - Hiroyuki Sanada,... bolo takou výhodou ale dosť nevyužitou – lebo „scenaristickou/príbehovou“ chybou bolo že sme sa nestihli s nimi poriadne vžiť do útrap na ich ceste smrti. Jediná postava s ktorou prežívame útrapy je vedec Capa(Murphy) ten zo svojím chladným pohľadom a strnulým prejavom bez emócii, prežíva svoje poslanie a to len vnútorne, on proste neprejavuje navonok žiadny strach ani smútok či radosť. A o to viac prežívame jeho útrapy po ceste už nevyhnutnej smrti. /videl v kine: 70%/ ()
Danny Boyle v úporném souboji s mimořádně podivným Garlandovým scénářem, mizivým rozpočtem a zápletkou, která na první pohled připomíná Jádro, na druhý Kouli a na třetí Horizont události. A přesto podle mě vyhrál. Odzbrojující audiovizuální stránka, v podstatě bezchybný herecký ansámbl a příběh vystavěný tak, že se jednu chvíli topíte v přesahu a druhou podezřívavě bádáte nad tím, jestli je to pořád ještě thriller nebo béčková akční sci-fi. A Boyle neustoupí ani na vteřinu a pořád to do vás šije s neuvěřitelným odhodláním... do poslední kapky krve, do posledního dechu a posledního záběru. Neuvěřitelné dílo plné kontrastů, úžasné atmosféry a neuchopitelného kouzla, které se začne rozptylovat do nenávratna až v samotném závěru. Trochu škoda té zkratkovité katarze, ale i tak za plný počet. Nehledejte dokonalost, hledejte tvůrčí přístup a poctivou filmařinu. Sunshine má obojího na rozdávání (90%) ()
Co je vlastně Boylův Sunshine? Vizuální vesmírná esej? Realistické drama z kosmu? Katastrofický film? Survival horor? Pohříchu odevšeho trochu. První část filmu dovedně vykresluje atmosféru vesmírné lodi, která se řítí vstříc úkolu fatální důležitosti, vztahy mezi posádkou, houstnoucí atmosféru, morální dilemata i napínavé epizody ze života astronauta. V některých aspektech jakoby Boyle usiloval o hi-tech verzi Vesmírné odysei 2001 při zachování svých klasických režijních atributů. Křečovitého střihu. Expresivního herectví v detailu. Výrazné zvukové stopy. Kupovidu tahle dějem nijak nesvázaná část funguje moc pěkně, výtvarná stránka je perfektní, atmosféra pohlcující a některé sekvence (oprava poškozených panelů) mají dobře vygradované napětí. Kombinace syrového dramatu, spektakulárního vizuálna a trochy myšlenek vytváří podmanivý celek, který se bohužel zhruba v polovině stopáže ocitne před kardinální otázkou... co dál? Ke Slunci daleko, vrstvení problémů na dějovou linku nevydá... a tak se Sunshine přelamuje do velice laciného pseudo-hororově-akčního vyvražďováku, v němž hraje prim otravné přehrávání, zmatené střihání (které absolutně ztrácí řád z počátku filmu) a ementálová logika. Tedy místo aby Sunshine na atraktivitě získal, povážlivě ji ztrácí a stává se nesnesitelně přeplácanou koláží nesourodých obrazů a samoúčelných scén. Závěr, který by za jiných okolností vyzněl, prošumí jaksi do ztracena. Alespoň já jsem si z kinosálu odnesl na jazyku pachuť technicky skvělého, ale dějově naprosto zmršeného sci-fi, které je v první části inteligentní, v části druhé povážlivě nablblé. Je jako ten hvězdný prach. Dotknete se a tvar se rozletí na malé částečky. Škoda, tři body za skvělou atmosféru úvodu, výtvarné řešení a moc pěknou zvukovou stopu. Ano, srovnání s Horizontem události je věru na místě. Včetně způsobu, jakým se film dokáže přeměnit ze záživného v přihlouplý, bohužel. ()
Nevím, kde začít a to se mi nestává často. Sunshine je film velmi zvláštní. V podstatě jde o jinak uchopené klasické sci-fi, které se neskutečně inspiruje (vykrádá?to nechám na Vás) mnoha jinými filmy mezi kterými bych jmenoval 2001, Vetřelce, Horizont událostí, Jádro a dalšími. Inspirace je natolik silná, že větší znalec podobných filmů se může velmi často pousmát nad známými scénami, myšlenkami nebo zápletkami. Danny Boyle své apokalyptické téma uchopil velmi jemně, ale potvrzuje, že ví kdy a kde přitlačit. Audiovizuální skvost, v kterém dominuje vesmírná loď, slunce, světlo a tma. Filozoficky nejde o průlomové dílo, které vytváří nový pohled na svět (lo), ale o film, který má myšlenku, jednoduchou upřímnou a rozvinout v druhé půlce, ale potlačenou obrazem. Herecké výkony nejsou špatné, ale min. v jedno případě castingově nezvládnuté (promiň Michelle Yeoh, ale ty ses moc nepovedla...). Vrcholem je rozhodně Cillian Murphy, který možná není herec co získá 10 oscarů, ale jeho oči si dokážou podmanit nejen ženy, ale i muže. Sunshine je až příliš film věrný svému jménu. Stejně jako sluneční svit někdy svítí a pálí hodně a někdy málo, někdy je pouze nevýrazným pohlazením po kůži, kdy ho člověk považuje za samozřejmost a přímo ho ignoruje a jindy svit pálí a ubližuje víc než by byl schopný oheň. Danny Boyle si vybral jednoduchý film, v kterém není vše na svém místě a rozhodně nepůsobí promyšleně, dokonale a perfektně. Je v něm několik děr na nimiž, doufá autor, nebudete přemýšlet a pouze je přijmete. Nemohu popřít, že min. dvě tři scény ve mě vyvolali opravdu nádherný pocit a nemohl jsem odtrhnout oči od plátna, ale ve zbytku filmu jde o známou a předem určenou (na vesmírné filmy až stereotypní a klasickou ) zápletku ničím neohromující a neoriginální. Je v něm však něco kouzelného. Určitě to nesedne a nebude to stačit všem. Film je plný vizuálních šperků, které jsou však na hranici vkusu a nevkusu, protože jsou použity tak, aby změnili divákův pocit z toho co se děje na plátně a vždycky se najde někdo kdo by raději takovéhle např. rozmazávání, rychlé střihy nebo velmi rychlé pohyby kamery ve spojení se zastavenými pohledy na hrdiny. Sunshine přináší pestrý zážitek, který kdyby byl více originální v detailech, kterými se příliš podobá ostatním sci-fi, patřil by mezi klenoty. I přesto je jeho patrná nedokonalost jistým vstupem do vyšší společnosti, protože způsobí, že 98 minut budete sledovat děj na plátně, nebudete mít chuť na další popcorn ani coca-colu a nebude cítit potřebu návštěvy toalety. Jít na takový film do kina je polovička jeho kvality, myslete na to a dobře se bavte určitě ve váš film nechá něco ze sebe ,ať v dobrém či špatném. Co je blíž k Bohu než Slunce? ()
Scénář: Alex Garland .. Předně bych chtěl říct, že jsem ve výsledku lehce přimhouřil obě oči, asi jako při pohledu do ranního Slunce. Průběh snímku totiž několikrát vybočí z uhrančivé filmové podívané až na hranici absurdní béčkovitosti a tahle oscilace, alespoň po první zhlédnutí, nedovoluje nechat čisté maximum (ovšem po druhé kino projekci je tato připomínka bezpředmětná!). ___ Scénárista Alex Garland opět snese na lidstvo katastrofu nedozírných rozměru a nechá skupinku lidí zachránit civilizaci. Bohužel podobně jako ve 28 dní poté vše bez nějakých výhrad funguje jen zhruba do dvou třetin a následná část děje se zvrtne do polohy, která už není tak chutná a ojedinělá. Kupí se důvěrně známé momenty z mnoha jiných filmů a většinou jsou i tuctově řešeny. Naštěstí úplné vyústění znovu zvedne a udrží palec směrem nahoru. Mnohem větší tažnou silou, než scénář, je vedle skupiny výborných herců zejména režisér Danny Boyle. Jeho celkové komorní pojetí či vedení pestré škály věrohodných postav je zvládnuté bravurně. Po pár záběrech je totiž jasné, že si filmový prostor omezil na uhrančivou žlutooranžovou záři mezi Sluncem a kosmickou lodí v nekonečně temném vesmíru, kde rozehraje všechny dílčí dramata. Tady se dostávají ke slovu stěžejní atributy snímku - nadupaná zvuková kulisa, trikově fascinující podívaná kořeněná pečlivě vybranou hudbou ala Underworld či od skladatele John Murphy. Atmosféra je hutná, v pár momentech je dění silně skličující a neodvratnost nejvyšší oběti je díky lidským chybám a zkratům stále blíže. Sem tam sice pokukuje nějaká ta logická vada, ale děj má spád, zvraty svoji permanenci a servírované audiovizuální hrátky ledacos stačí rychle a dostatečně zakrýt. Sice jsem čekal, že nastíněná myšlenka bude prohloubena a film nakročí do pole náročnějších snímků, které mají hlubší až duchovní rozměr, ale tak odvážně to žel bohu dotaženo není. I tak si duše i tělo odnáší nevšední zážitek, který se nemusí tak často opakovat. Pokud lze něčemu přikládat božské vlastnosti ve smyslu života a smrti, je to jedině Slunce. Díky němu započal a existuje život, díky němu jednou shoří a ze všeho bude opět jen hvězdný prach… Kaneda, what can you see? 100%. ___ ☼ FILM ROKU ☼ ()
Byl jsem osvícen. Třikrát v kině a poprvé už i na DVD. Myslím, že se mi to stane ještě několikrát. ()
Hodně silný a vizuálně úchvatný komorní sci-fi film přemítající nad nicotou člověka v tváří v tvář Vesmíru. Ta polarita nicotný člověk - ohromující Slunce je základním pilířem snímku Dannyho Boylea, který stojí rozkročen mezi dvěma filmovými světy - metafyzickou symfonií Kubrickovy 2001: Vesmírné odysey a osobitým sci-fi hororem Horizont událostí. A Danny Boyle jako by se nemohl rozhodnout, ke kterému z nich se přiklonit. V první části filmu to funguje famózně - komorní psychologická studie malého osazenstva vesmírné lodi, konfrontace s jejím posláním a doslova tváří v tvář s cílem jejich cesty - slunečním vulkánem, který disponuje pro člověka jen těžko představitelnou silou. Ty vizuálně oslňující obrazy lodního psychologa a kapitána v sluneční pozorovatelně jsou skutečně úchvatné a jsou velkým kladem Boylova snímku. Tady film funguje bezvadně. Pak přijde ovšem dějový zvrat a do té doby pozitivní konotace naší centrální hvězdy se začnou štěpit - Slunce je náhle nejenom pozitivně vnímaný životodárný kolos, ale i nebezpečný běsnící vulkán - tahle dualita je dalším významovým přínosem. Velká škoda je, že tady ale přemítání a hlubší obsah Sunshine končí... Těžko říci, proč nejsou dál rozvíjeny úvahy o malichernosti lidské existence a nicotnosti člověka jako tvora, proč se tvůrci rozhodli tak, jak se rozhodli. Nakročením k Horizontu událostí vykročili i k rozmělnění dojmu a kompaktnosti díla. Neotřele ztvárněné očekávané finále tak po událostech z konce filmu ztratilo na síle a rozmělnilo se v, podle mne, nesouvisejícím kontextu. Sunshine je každopádně velmi dobrý a silný snímek, v kontextu sci-fi filmů se řadí k tomu nejlepšímu, zvláště svou silnou vizuální složkou, nářky nad údajným nízkým rozpočtem pozbývají na významu, Danny Boyle názorně potvrdil fakt, že množství finančních prostředků film nevytváří... ()
Reklama