Režie:
Martin McDonaghScénář:
Martin McDonaghKamera:
Eigil BryldHudba:
Carter BurwellHrají:
Colin Farrell, Brendan Gleeson, Ralph Fiennes, Clémence Poésy, Eric Godon, Jérémie Renier, Elizabeth Berrington, Željko Ivanek, Anna Madeley (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Volba povolání může člověka přivést do různých míst, třeba i do malebného belgického městečka. Po nepodařené akci v Londýně jsou zabijáci Ray a Ken „uklizeni“ svým šéfem Harrym na pár týdnů do Brugg, aby si trochu zchladili hlavy. A tak se z těchto dvou svérázných Irů ve městě gotické architektury a vodních kanálů stanou turisté. Ray, který se nemůže vzpamatovat z krveprolití v Londýně, Bruggy nesnáší, ale Ken je z jejich středověké krásy unesený. Čím déle čekají na Harryho telefonát, tím bizarnější setkání zažívají. Když jim šéf konečně zavolá, jejich dovolená se změní v boj o přežití... Britský dramatik Martin McDonagh pojal svůj autorský celovečerní debut jako gangsterku plnou černého humoru a absurdity. Vytvořil stylovou a politicky nekorektní podívanou, úchvatně balancující mezi tragikou a komedií. Ve scénáři jsou patrné divadelní vlivy, zejména v proměnách postav, které si i přes svoji pokřivenou morálku získávají sympatie. Komornímu ladění snímku odpovídá atmosféra města, jehož genius loci má pro jeho vyznění stěžejní význam. Zvláštní ponurá atmosféra linoucí se z každého kouta jeho uliček a kanálů přidává nepředvídatelnému ději nádech tajemnosti. (Česká televize)
(více)Recenze (1 656)
V hodnocení plně souhlasím s Limou. Jako pozitivum si odnáším stále lepší názor na herecké schopnosti Colina Farrella (začínám ho měnit od Cassandra´s Dream) a chuť navštívit Bruggy. ()
Štýlová, silne neamerická, neodolateľne nekorektná, ultra drzá gangsterka, úchvatne sa pohrávajúca s balancom medzi tragickými slzami a hlasitým smiechom. Niet divu, že je Martin McDonagh divadelný režisér. Jeho zastrčené belgické mestečko je iba provizórnou kulisou pre parádne rozohranú charakterovú partiu morálne pokryvených pošukov v podaní fajnšmekersky si to všetko užívajúcich hercov v pre nich nie úplne typických rolách. Povinnosť pre fanúšikov tarantinoviek, ritchieoviek a mojej obľúbenej Sexy Beast. Nebyť jej záporáka Dona Logana v podaní geniálneho Bena Kingsleyho, Ralph Fiennes by si tu nestrihol svoju najlepšiu postavu od Amona Goetheho. Zaslúžený potenciál dlhodobého kultového statusu. ()
Můžu potvrdit, že v Brugách je krásně - mostíky, kanálky, podloubíčka, římsičky .. prostě pohádka. Zapasovat do ní černou komedii s nápaditou story, ironickým jazykem a čestnými zabijáky svědčí o smyslu pro srandičky, co přejdou. V kompletu s herci, kteří pochopili nouhau tohodle podniku, se urodilo něco, co jsem shledala velmi zábavným. ()
Osobitá gangsterka, která genius loci zachytila ještě suvereněji než Manahattan. ()
Oscar 1 nominace: Scénář ()
Kdyby z celého filmu netrčela úporná snaha ukázat „Podívejte, jak úžasně originální a vtipné dialogy dokážu napsat !“, tak bych hodnotil i pozitivněji, protože ta melancholická nálada, která celým filmem prostupuje, byla moc fajn (za ní a za mého oblíbence Brendana Gleesona 3*). Někomu zjevně stačí rádoby kultovní dialogy o střetu bílých a černých trpaslíků a nevadí mu, že se hlavní postavy chovají jako idioti, mě ano a tak se do zástupu spokojených diváků nezařadím. Těžko uvěřitelný rozhovor po skoku z věže a závěrečný čin gangstera Watersa pak spadají někam do sfér absurdní sebeparodie ála Monty Python. ()
Bruges, Bruges, fucking Bruges, takové krásné gotické město. Ne však pro Colina Farrella, který toto místo nesnáší snad ještě více než my Uwe Bolla. Ve filmu najdeme pěkný mix černého humoru - už samotná úvodní scéna v kostele se vzkazem nebohého chlapce, tomu se říká opravdu bad luck, byla lehce tragikomická. Zvláštní ponurá atmosféra linoucí se z každého kouta belgických uliček a kanálů přidává filmu určitý nádech tajemnosti. Ralph Fiennes si svou skoro až psychopatickou roli gangstera pěkně užíval a já také. Hudba Cartera Burwella navíc slušně přispívá k vtáhnutí diváka do tamějšího prostředí. Uvidíme, jestli nám Martin McDonagh za rok či dva, až si trochu ošoupe botky cestováním po světě, nadělí další porci filmové zábavy, já bych byl rozhodně pro. (8/10) ()
Skutečně "jiná" gangsterka, a rozhodně ne komedie, byť určitý humor a pár vesměs (velmi) černých vtipů tu je. Troufám si říct, že film nestojí na hercích - byť jsou jedním vrzem výborní a hrají každý svým způsobem přesně to, co je od nich potřeba - on totiž (překvapivě) stojí na Bruggách, a jak tu už kdosi napsal, jejich geniu loci. Nejpřiléhavějším popisem by asi byla "fucking strange fairy tale", abych dodržel "kodex" filmu. Za řekl bych nezapomenutelnou poetiku dávám Bruggám, totiž pardon, V Bruggách, 80%. A beru to jako svéráznou pozvánku, byť tam určitě nepojedu v zimě...radši. ()
Nešťastná volba povolání vás může přivést leckam, v případě nejhorším až do rozkošné „prdele světa, kde i trpaslíci musí brát drogy“. Pravdou je, že v gotických zákoutích Brugg nečíhají jenom výjevy (jako od) Hieronyma Bosche, při nichž váháte, jste-li jenom v očistci nebo již v pekle, ale také dívka nemudlovsky čarokrásná, která vám s trochou štěstí více dá, než vezme. A to jsou právě ty okamžiky, kdy s naprostou přesností víte, kde jste se octli, totiž v nebi. __ Synopse režijního debutu Martina McDonagha vybízí k představě třeskuté komedie, ke slovu „třeskuté“ mají ovšem nejblíže náboje dum-dum, jež rozprsknou váš mozek po dlažbě rychleji, než stačíte říct „teď se nedívej“. McDounagh s obratností chodce po laně balancuje na pomezí filmu smrtelně vážného a zabijácky vtipného. Což nám nepřetržitě dává najevo. Jeho snaha zvrátit každou potenciálně „jenom vážnou“ scénu ve scénu ne tak docela vážnou je místy trochu násilná a vede k tomu, že jenom čekáte, čím bude shozena serióznost dalšího výlevu emocí. Bezesporu zábavně. Precizní vypointovanost každé vtipně nepravděpodobné situace připomíná poslední film bratří Coenů. Jejich dvorní skladatel Carton Burwell navíc výraznou měrou přispívá k zahalení Brugg do (ne)pohádkově gotického hávu. Scén představujících „místo s atmosféru“ bylo na můj vkus příliš a navíc nemohu tvrdit, že by plnily svou funkci, V Bruggách povyšují nad rámec karnevalu šibeničního humoru především herci. Colina Farrella trápí takřka identické trauma jako v Cassandra’s Dream, ale zde působí mnohem přirozeněji a velmi zábavně se nedoplňuje s Brendanem Gleesonem (nechápu, jak vůbec mohli přežít společnou cestu do Brugg, ale o ní snad v jiném filmu…). O prvek nepředvídatelnosti je vyprávění v poslední třetině (zahrnující zároveň jeden z nejadrenalinovějších i nejvtipnějších killerských duelů) obohaceno třetím mužem do počtu, psychopatickým permoníkem Ralpha Fiennese. __ Můj vztah k téhle drsné komedii, urážející průběžně liliputány, gaye, černochy, Američany a obyvatele Brugg, se od prvních minut vyvíjel pozitivním směrem. Použil bych v této souvislosti nanejvýš neoriginální příměr s cizím městem, které zprvu nenávidíte a potom jej toužíte zas a znovu navštěvovat. Paradox tkví v mé obavě, že druhé zhlédnutí by v mnoha ohledech nedotaženým Bruggám na rozdíl od No Country for Old Men hvězdičku nepřidalo, nýbrž ubralo. Ale třeba se mýlím, moc rád bych se mýlil, protože něčím tak vtipným, drzým a nehollywoodsky krutým pro mne bylo naposledy Kiss Kiss Bang Bang. Apendix: : Co mělo znamenat to pobídnutí během závěrečných titulků „Nezapomeňte tento film ohodnotit na CSFD“? Další znak expanze POMObyznysu? (Black Box) P.S.: Obavy z druhého zhlédnutí byly zbytečné, krásně vynikla propojenost všeho se vším. 90% Zajímavé komentáře: POMO, Nuala ()
Dokonale vyvážená kombinace tragického dramatu a inteligentní komedie. Snímek s pohádkovou atmosférou (...doslova), která je tak silná, že dokáže opravdu naplno pohltit. Sice trochu nereálné - de facto by se nemělo dát nikomu fandit, ale přesto jsou všechny postavy docela sympatické - ale o to víc okouzlující. Přesně na něco takového jsem měl chuť, snímek se mi přesně trefil do nálady. Ještě že tak, jindy bych mu možná full house nedal. A to by byla škoda. ()
Vše co jsem před filmem o Brugách věděl, bylo to, že FC Bruggy je na belgický poměry dobrej fotbalovej manšaft. Nyný můžu před děvčaty s výrazem světáka znalecky popisovat krásy a pamětihodnosti Brugg a svůj znalecký popis zakončím otázkou, "Ty vážně neznáš Bruggy, tak pohádkový město ? " Jak, ale znám holky přišla by mě odpověd něco vy stylu " Původně jsem s tebou chtěla jít domů, ale takhle si tam vem ty svoje Bruggy." ()
Najmilší film o nájomných vrahoch. Ak máte už po krk besných videoklipových gangsteriek v štýle Guya Ritchieho (nič proti nim!), toto vás svojou atmosférou príjemne prekvapí. Skvelý Colin Farrell a Ralph Fiennes v úlohe muža, ktorý by Voldemorta naporcoval na kúsočky. P.S.: Bonusy na DVD obsahujú čarovnú vystrihnutú scénu, v ktorej Fiennesova postava jedným šmahom zabije istého Pottera. Konečne!!! :-D ()
Melancholické, vtipné, krvavé… Je docela kumšt dát takovým mezižánrovým piruetám posloupnost a eleganci, která by automaticky nekopala do slabin. Pravda, své slabší momenty si film nemilosrdně vybere. Hlavně v těch dlouhosáhlých dialozích ‚o ničem‘, které mají být velmi cool, ale paradoxně spíše narušují celou tu zvláštní náladu snímku, kterou mu dodává město samotné a naprosto fantastičtí herci. Ale ač si to přiznáte nebo ne, tahle belgická pohlednice má něco do sebe. ()
10/10. Vau. Tohle, že byl celovečerní debut McDonagha? Klaním se. Melancholická, leč místy absurdní gangsterka, plná černého humoru a vybroušených dialogů mě držela až do závěrečných titulků. Ústřední trio k sežrání, Bruggy kouzelné a scénář řádně podvraťácký. Bomba. ()
Asi jsem divnej, ale mně se tam prostě nějak pořád cpal Harry Potter. Bruggy mi s těmi svými historickými domy a věžemi úplně asociovaly Bradavice, v jedné z hlavních rolí vystupoval Pošuk Moody, místní kráska vysublimovala z Fleure DeLacour, ve zpovědnici si užil svůj štěk i Brumbálův bratr, no a pak se na scéně objevil taky Lord Voldemort, který hrál (paradoxně) Harryho.... no dobře, no, tak jsem si zafantazíroval. Když se teda oprostím od čar a kouzel, tak musím říct, že Bruggy jsou opravdu pohádkové město (a to je znám víceméně jen z tohodle filmu!), a to tak pohádkové, že tam i gangsteři začínají uvažovat nějak méně gangstersky, člověk by řekl skoro čestně - ostatně slovem "čest" se tam zrovna Harry několikrát oháněl. Děj je určitě zajímavý, úsměvné dialogy jsou střídány vážnějšími polohami a vše směřuje k přímočarému závěru, který trochu naruší předvánoční idylku belgického starobylého města. Čtyři hvězdy po zásluze - tahle gangsterka se teda fakt povedla! ()
Příběh od začátku do konce se k tomuto filmu prakticky absolutně nijak nerozvíjí a to je poněkud zvláštní. Na druhou stranu vládne výbornou dvojkou Farrell - Gleeson a dokonale britským suchým humorem, kterým si Bruggy opravdu zamilujete a taky se určitě rádi poučíte. Takže až příště pojedete do Brugg tak si řeknete, tady Colin Farrell stál a řekl, jak toto město nenávidí, a vy vlastně kvůli němu právě tady uprostřed města skutečně stojíte a řikáte si, jakej je to frajer, že si to o takovém městě vůbec dovolil říct. Samotný film není nic originálního, i když jak nad tím vším přemýšlím, jsem spokojený, protože nic podobného jsem neviděl, ale nejde o samotný příběh, ten je prakticky nulový, nebo tedy jeho kostra, hlavní je tedy to, jak si to ubytování v nejstarším městě Belgického království ti dva naprosto rozdílní chlápci užijí. A oni určitě užijí, otázka je, jestli si to tak budou chtít užívat i diváci, a musím se přiznat, že já jsem si to užíval opravdu pořádně až do samotného konce. --- Bruggy jsou prdel světa. - Bruggy nejsou prdel světa. - Bruggy jsou prdel světa. - Teprve jsme vylezli ze zasranýho vlaku. Nenecháme si ty soudy na pozdějc? Až něco kurva uvidíme? - Vím, že to bude prdel světa. ()
║Rozpočet $15miliónov║Tržby USA $7,800,824║Tržby Celosvetovo $33,084,467▐ Tržby za predaj DVD v USA $3,525,704 //počet predaných kusov 194,268║ Tento film natočil neznámy režisér Martin McDonagh, práve on si aj napísal scenár, kde sa dejom zameriava na dvojicu Írov, pracujúcich v neobvyklom obore a to ako nájomný vrahovia. Týchto dvoch nešťastníkov Raya a Kena stvárnili herci Colin Farrell a Brendan Gleeson a svojim postavám dali viac rozvážnu tvár ako skôr tu klasicky drsnú a neúprosnú, aká u takýchto tipov úloh býva zvykom. A asi aj preto, o to viac dokážeme s nimi prežívať ich trápenia a ich vnútorná charizma zakorenená v postavách nás dokáže lepšie vtiahňuť do deja, čím im z určitej časti začneme fandiť aj na úkor ich krvavého zamestnania. Práve spoznaným ich charakterov im budeme priať aby svoje neduhy voči spoločnosti a šéfovi Harrymu (Ralph Fiennes) ustáli a nejakým zázrakom ich priateľstvo vydržalo. Aj keď na vonkajšok pôsobia v určitých prípadoch ako protiklady, vo svojej vnútornej podstate sa jedná o psychicky vyrovnaných ľudí sužujúcich akýkoľvek nezvyklí problém, ktorý sa pokúšajú vždy riešiť svojsky. __ „V tomto filme sledujeme rozohranú partiu, ktorá sa každou ďalšou scénou môže úplne zvrtnúť a spustiť niečo ako krvavé peklo.“__ Na začiatku rozohraného príbehu môžeme len zhruba tušiť, čo sa z toho nakoniec vykľuje, lebo film svojou originalitou predčí akékoľvek očakávania a nechá nás len prekvapivo sledovať dej plný zvratov. Základom pre stavbu silného deja, sa stáva práve prvá polovica, kde sa položia základné kamene príbehu a na nich sa vybuduje prešmičková osnova, gradujúca vo svojej sile celú druhú polovicu, až do samého konca. Kde bude poukázané na to že každý jeden jedinec robí chyby a je len na ňom či si ich dokáže aj pripustiť a dodržať tak svoje životné zásady. Na celej ploche filmu zažijeme rôzne dejové polohy, tak ako prídu tie veselé i smutné, dočkáme sa i tých najbrutálnejších aké si len vieme predstaviť. Samozrejme všetko je v prijateľnom množstve, takže nejaká samoúčelnosť scén nehrozí. Taktiež si tento film vôbec nedáva servítok pred ústa a dávkuje hromadu nadávok. __K tomuto filmu už len treba dodať, že na takú bohatú rôznorodosť deju to všetko funguje až ukážkovo kompaktne a nič tam nepôsobí rušivo a akákoľvek scéna má aj svoje opodstatnenie pre celkový dej a celistvosť príbehu. Film by si jednoznačne zaslúžil aj nejaké tie ocenenia, minimálne tie čo sa udeľujú v Anglicku (Bafta) a to za réžiu, scenár, kameru či hereckých kategóriách, lebo takéto skvosty sa až tak často z Európskej produkcie nevidia, tobôž v kinách. /videl v kine: 100%/ ()
Pro jedny nebe, pro druhé peklo, pro všechny očistec. Komorní existenciální gangsterka o vině, odpuštění a napravení, která se strhujícím způsobem vyvíjí od romantické turistické prohlídky vlámských krás až do pokřiveného boschovského plátna. Těžkotonážní otcovský výkon Brendana Gleesona, afektovaně dětinská kreace Collina Farrela a až starozákoně přísný Princip ztělesněný Ralphem Fiennesem – a kolem nich pečlivě vystavěné divadelní dialogy, fantasticky vygradovaná obraznost a intenzivní atmosféra, která úzce souvisí se způsobem, jakým filmaři využívají vlámskou gotiku. McDonagh staví na odiv svůj dramatický talent (místy je to vlastně spíš divadelní hra ve strhujícím filmovém podání), ale zároveň nijak neupozaďuje kouzlo filmové řeči (brilantní práce s dynamikou vyprávění). Ve výsledku se tak skromné Brugy rozrůstají do komplexní filmové metafory, jejíž boschovská pointa je stejně krásná jako mrazivá. Mohou tu padat jména jako Ritchie či Tarantino, ale to nic nezmění na tom, že McDonagh je neokázale a promyšleně svůj. P.S. Nevím proč, ale nějak ve mě vyklíčila touha, aby tenhle člověk někdy natočil bondovku... třeba s Colinem. ()
Scénář: Martin McDonagh .. Pro milovníky Colina, pro milovníky Belgie, pro milovníky zvláštních filmů, vydařených debutů, pro milovníky zkurvených Brugg. ___ Pokud jste alespoň v jedné kategorii pozitivní, máte vyhráno. Snímek oplývá kouzelnou zimní atmosféru, v náladách je rozkolísaný, baví svým černým humorem, hřeje přátelstvím, pestrým hudebním doprovodem, prostě baví. ()
Čekal jsem, že V Bruggách bude Guyritchieovská stylová jízda a ono jde zatím o uměřený evropský art film. Tohle velmi osobité drama má v sobě ale jednu zvláštnost - a tou je silná politická nekorektnost. Ta je v podstatě jedním ze znaků estetiky filmu, dochází zde ke zvláštní (ale vysoce funkční) kombinaci pejorativní mluvy a eticky silně kontroverzního námětu s obrazovou a hudební stylizací artového filmu. Tohle postmoderní spojení dělá z filmu svého druhu experiment, přičemž ale nejde o film přelomový, ale o takový, který dovršuje jakousi kauzální řadu. Zajímavé je také symbiózní doplnění dramatické složky složkou humornou, která zvláštně koresponduje s jinak obzvláště pochmurným vyzněním celého filmu. V Bruggách se skutečně často zasmějete (jde o humor černý, jak se na Brity sluší), i když budete sledovat v podstatě vážný snímek o krizi životních ideálů a transformaci hodnotového žebříčku. Zvláštní roli zde hraje také rys osudovosti, většina hráčů příběhové hry přijímá svůj neradostný úděl a bere veškeré věci jako nutnou danost (rozměr osudovosti je zdůrazněn např. ve zpomaleném záběru na Harryho zbraň zpola ukrytou za jeho tělem...). V Bruggách je silný a vyzrálý film, který nedělá dobré jméno belgickým Bruggám, avšak dělá ho evropské kinematografii. Ale Bruggám vlastně také... :-) ()
Reklama