Režie:
Andrew NiccolScénář:
Andrew NiccolKamera:
Roger DeakinsHudba:
Craig ArmstrongHrají:
Justin Timberlake, Amanda Seyfried, Cillian Murphy, Alex Pettyfer, Olivia Wilde, Johnny Galecki, Vincent Kartheiser, Aaron Perilo, Nick Lashaway, Matt Bomer (více)VOD (6)
Obsahy(2)
Ve světě, kde se neplatí penězi, ale časem, můžete buď žít věčně, nebo záhy zemřít. Justin Timberlake a Amanda Seyfried září v hlavních rolích akcí nabitého závodu s časem o muži křivě obviněném z vraždy a jeho pokusu svrhnout zkorumpovaný systém, ve kterém musí bojovat o vlastní život, protože každá vteřina se počítá. (Magic Box)
Recenze (2 101)
Napad je to docela zajimavej, Niccol vzal pojem "nemam cas" krapet doslovne a vysledek je akcni sci-fi. Bohuzel krome toho casu na rukach to v nicem sci-fi nepripomina. Coz by ale zas tak nevadilo, kdyby tu byla aspon solidni akce, ale ty je bohuzel minimum. Vetsinou to tak je nicim originalni film o dvojce zlodeju na uteku a poldovi, co nechce vzdat pronasledovani. Je fakt velka skoda, ze se vic keca, nez jedna, protoze jinak by to vubec spatny nebylo a herci jsou navic sympataci. Sice ne ztracenej cas, ale vic nez 3* to neda. ()
Typické Niccolove sci-fi, ktoré strhne a pobaví i bez futuristickej výpravy, digitálnych robotov či čohokoľvek efektne lietajúceho. Stačí mu k tomu jednoduchá ale skvelá myšlienka a jej inteligentné vsadenie do akčného príbehu, obhajujúceho humanistické hodnoty. Justin Timberlake OK, Cillian Murphy tradične super, a Amandu Seyfried iba vyzliecť, poliať čokoládou a stráviť s ňou poslednú hodinu života. Takto dôstojne chceli vyzerať Mostowovi Surrogates. ()
Je smutné, že když už scénáristu konečně napadne poměrně neotřelá myšlenka s několika opravdu vychytanými detaily, místo aby jí dotáhl k dokonalosti, splácá stereotypní honičku o tom, jak si metrosexuální Džastýn snaží dobít digitálky. A tak jediné, co člověku utkví je, co dokáže s už tak hnusnou Amandou Seyfried udělat rezavé mikádo! Asi budu mít nějaký pokřivený vkus, protože když se tady jeden trochu začte, aby si pomalu vytíral z očí čerstvý ejakulát zdejších pubescentů! ()
Slibný námět a poměrně stylová řešení zcela zabitá. Niccol z toho udělal naivní bravíčkovou sci-fi storku, která na diváka staršího 25 let snad ani nemůže fungovat. ()
Occupy In Time. ()
Niccol značně updatoval faustovský motiv a přihodil jánošikovského hrdinu, jenž kdovíkde získal schopnosti (fyzická zdatnost, hraní pokeru na úrovni Jamese Bonda, suverénní střelba ze zbraní a řízení aut, za jejichž volantem pravděpodobně sedí poprvé v životě), s nimiž nyní kdovíproč bojuje za beztřídní společnost. Jeho motivace je vinou odbytého vykreslení postav a podmínek, v nichž žijí, velice nepřesvědčivá. Prostě tak jedná, protože nám skrze něj režisér/scenárista/producent potřebuje sdělit pár tezí. Podnět k diskuzi to není špatný, ale k témuž postačí přečtení synopse filmu, případně zhlédnutí traileru. Zklamává-li Vyměřený čas jako „film s myšlenkou“, o moc lépe nefunguje ani coby akční thriller. Niccol nedokázal svá sdělení hladce zapracovat do žánrových schémat, pročež postavy, jimž neustále utíká čas, co chvíli vedou umrtvující „sit and deliver“ dialogy. Willův cíl zůstává dlouho nejasný, jeho jednání postrádá logiku, což lze bohužel vztáhnout na celý film (až příliš snadno napadnutelný je již samotné přečerpávání času, nad nímž například spící člověk nemá žádnou kontrolu). Také ostatní postavy dělají rozhodnutí, jež se od nich vzhledem k pravidlům žánru očekávají, nikoli rozhodnutí, jež by v kontextu děje dávala smysl. Nakonec mne na tahle ambiciózní americká žánrovka více než nesevřeným vyprávěním bavila tím, co častěji oceňuji u filmů evropských – kamerou (Roger Deakins), jež odlišnou kombinací světla a barev odděluje jednotlivé třídy a strohou výtvarnou stránkou (Alex McDowell), kdy například „policejní“ auta představují milý návrat k dystopickým sci-fi někdy ze 70. let. Celkově ale... škoda času. Apendix: Ne, že by se mi to nelíbilo, nicméně nechápu, proč je Amanda Seyfried po celý film oděná do šatů na soaré (když běhat, pak, samozřejmě, v lodičkách s vysokými podpatky). 50% ()
Představte si, že se díváte na sci-fi, které nemá začátek a postavám v nich vše buď vychází, nebo ne, podle toho, jak si autor zrovna usmyslí, aby diváky pěkně citově vyždímal. Jméno Andrewa Niccola (bez Gattacy) je pro mě zárukou kvality, S1m0ne řízla do falešného v Hollywoodu a Obchodník se smrtí byla dost černá společenská ťafka, tady je všechno tak povrchní, že jsem fakt několikrát zadříml. K zamyšlení opravdu nic moc, vychází mi to na "většina bohatých získala svůj majetek nepocitvě," tohle se asi bude u nás dost líbit. 50%. ()
Loupež století, která by spojeným týmům z Dannyho parťáků a Mission Impossible postačila na dva filmy, by se v antiutopické sci-fi satiře neměla odehrát na ploše dvou minut. Naivní ultra levicový film, se kterým nemohu a nechci ideologicky souznit. Bohužel kromě myšlenky nenabízí In Time ani žádnou zajímavou omáčku okolo (třeba dechberoucí akci, porci napětí, etc.), jen je to řemeslně pěkně natočené. A samozřejmě ústřední nápad je vynikající - škoda že ho Niccol promarnil v takhle tupém filmu. 60 % ()
Tak myšlenka jistě zajímavá, čas vymezující délku života nahrazující prachy, hmm v realu bych to viděl spíš na dny či měsíce než roky než by se stačilo lidstvo mezi sebou definitivně vymlátit a všechny ostatní formy života by si konečně pěkně oddechli. Druhá dobrá myšlenka, která se už v podstatě děje je rozdělení na pásma kde budou mocní a bohatí a na ty kde bude povl, je zajímavý jak s tím jde prakticky nastolena myšlenka třetí, že policie, (ve filmu tzv. správci času) se nestará o bezepečnost lidí, ale o prachy (ve filmu tzv. o čas) s tím že mocipáni jsou nedotknutelní, ooo nebyl snad scénarista filmu nějakou dobu v České repulice? Takže ty paralely se mě hodně líbily i tempo filmu bylo solidní a o hudbě ani nemluvit, tu servírovat snad jen společně s kaviárem a šampaňským. Co mě vadilo byli herci, Justina a Amandu nepovažuju za zajímavé natož charismatické lidi a herecky mě taky nepřijdou na ligové úrovni. Díky tomu byla osa, hlavní hrdinové - emoce - divák tenoučká jak žížala anorektička a já s z filmu odnesl poznatek že "pouhá" kvalitní filmařina a zajímavá myšlenka k nadprůměrnému zážitku nestačí. ()
Škoda. Výpadky základnej logiky by mi nevadili, keďže je to z filmárskeho hľadiska úplne v poriadku. Justin je sympaťák, Amanda je nečakane sexy, ich vzájomná chémia funguje bez problémov, káry majú dobrý zvuk, tempo je dobré, akcie tak akurát. Bohužiaľ, tá naivná (ba až stupídna) anarchisticko-ľavičiarska ideová rovina je taká výrazná, že mi už zhruba od polovice prerážala akýkoľvek iný divácky zážitok/pôžitok. Proste ma to sralo. ()
Bonnie a Clyde digitálního věku zatoužili po analogu, což vyústilo v sympaticky decentní futuro, v němž jediné vážnější rýpnutí do zákonitostí Niccolova světa okamžitě ubírá na pozitivech, což nakonec suverénně zachraňuje skvělý Timberlake a ještě lepší Murphy. ()
Naprosto boží sci-fi. Ze začátku jsem si teda přišel jak debil, ale po pár minutách jsem se do toho okamžitě dostal. Justin Timberlake mi opět ukázal, že dokáže být skvělý herec. A to i přesto, že jsem ho jako hudebníka nesnášel. Nicméně si vybral naprosto skvělý nápad, který zfilmoval právě Andrew Niccol. Tak zajímavý nápad jsem popravdě ve sci-fi hodně dlouho neviděl. A přitom ten nápad skrývá klasickej pohled a la Robin Hood. Nicméně i to zpracování toho světa, hudba, akce...to všechno si pozornost zaslouží. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA $37,553,932║Tržby Celosvetovo $149,400,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $6,888,848 //počet predaných kusov 344,615║ Tržby za predaj DVD v USA $4,699,440 //počet predaných kusov 313,505║ Sklamanie, moc som bol zvedavý na tento v celku zaujímavý námet, ktorý bol prvých 20minút fajn ale týchto 20minút sa potom premietalo ako deja vu až do konca akoby tvorcovia nevedeli kam nasmerovať dej, čím upútať, čo chcú týmto príbehom vlastne povedať, jedine čo držalo pri vedomí bola Amanda Seyfried, tá ako vkusný doplnok to držala nad vodou a to ani nemusí moc hrať. Ubehané Béčko za $40miliónov. /40%/ ()
Chytrá jednoduchá hyperbola posouvající současný komoditní fetišismus a darwinisticky pojatý kapitalismus ad absurdum. Navíc film ironizující vlastní nemožnost vykročit ze zavedených mantinelů showbyzu. Niccol však těch několik atrakcí (bondovské citace, Bonnie a Clyde romantika, dystopické bijáky) nikdy neklade před samu myšlenku boje proti nespravedlivému systému, v němž majetní těží (ontologické) bohatství vykořisťováním bezbranných. Některé teze zavánějí tím, že Niccol četl Badiouovu Komunistickou hypotézu a upravil ji pro potřeby hollywoodské podívané (tzn. nedovolil si zajít tak daleko, ale svědomitě tam nakročil - viz vynikající závěr). Film je plný děr v logice i motivaci, scénář je velmi nevyrovnaný, střih a kamera poněkud bezzubé, ale celek působí jako příjemný impulz k zamyšlení nad stavem současné společnosti a utopickou povahou systému. Právě tohle dělá z In Time pozoruhodný a vyčnívající titul v současném hollywoodském pelotonu, i když ne zrovna titul bezchybný a hodný bezbřehého nadšení. (70%) ()
Krásné v detailech, ale celek je trochu nejistý...podrobněji: Jako by můj velký oblíbenec Andrew Niccol neměl sám dostatek času, aby zaoblil všechny ostré hrany fikčního světa a jeho vnitřní logiku. Byl jsem doposud zvyklý na uhlazenost jeho děl s až děsivými detaily, které se v In Time částečně opakují a částečně jsou ponechány na "vůli diváka". Když však pominu tyto detaily jako odčerpávání času, tak mi zůstává velmi zábavný (tempem, atraktivitou světa i humorem!) film, který s ničím neztrácí zbytečně čas. Fascinující je rozhodně forma (kamera, výtvarné pojetí), které je u Niccola vždy decentní, ale prakticky bezchybné. Příklad barva peněz? Zelená. Ve filmu představuje hodiny, kterou jsou "peněženkou času" a stejně tak jsou zelené i hodnoty "časových uložišť". K tomu přidejte rozdílnost jednotlivých zón, architektonicky i barevností a hned vidím několik důvodů, proč film vidět znovu. A to ještě neřeším všechny ty časové odkazy (Greenwich=GMT), ekonomickou metaforu, absurdní "lidské" situace a cameo Rachel "S1m0ne" Roberts. Jak koukám na hodinky, tak už tady píšu moc dlouho, takže jedno oko zavírám, druhé přivírám a přestože skoro nevidím na klávesnici, dopisu komentář, dávám lehce nadhodnocených 5* a jdu si 4 minuty luhovat černý čaj (hlavně, že to včera byly tři minuty). PS: zásadní postřeh, všimli jste si, že všechny (!) důležité postavy filmu mají modré oči?:-) Kam až dokáže zajít autor při barevném sladění... PPS: Amanda je velmi sexy, nejen v té úžasné podprsence... Více zde. ()
Justin Timberlake je nový Robin Hood, který obírá boháče s bondovskou elegancí. Ambiciózní sci-fi thriller Andrewa Niccola je nakonec o něco méně akční, než se čekalo. Za to ale nabízí propracovaný svět a spoustu sofistikovaných nápadů, které přeci jen dávají najevo, že před sebou máme film od tvůrce Gattacy. Jistě, mohlo to být o něco našlapanější a inteligentnější. I takhle se ale jedná o hodně vydařenou podzimní žánrovku, za níž se nikdo ze zúčastněných ani zdaleka nemusí stydět. 7/10 ()
Napad v hodnote 1.000.000 dni. Premarneny potencial nevyuzitia predmetneho napadu -999.999 dni. Vysledok= 1den. Som vsak optimista. Za 1den sa da toho este vela stihnut... . ()
Instantní antikapitalistická rebelie pro hollywoodským mainstreamem živené středostavovské rebely, kteří jsou schopni brojit proti systému jen v revoltě z celuloidového pásu. Povrchní, prvoplánové, klišovité, nelogické. Pseudosofistikovaný hollywoodský blábol. Trapný pokus o vědeckofantastickou verzi Bonnie a Clyde. Plýtvání časem... ()
Skvělý ústřední nápad by si zasloužil trochu více rozpracovat. Děj filmu je totiž zbytečně jednoduchý a dalo by se z toho vytřískat určitě více. Ale ten svět je fakt dobrej, měl jsem z toho takovou zkrachovalou sociš náladu, jak všichni furt hákovali a pak hned dvě hoďky za bus atd. Každopádně je to zábava a ústřední dvojice je hodně fajn. Amanda Seyfried se mi nikdy moc nelíbila, ale tady je doopravdy sexy. A měli tam hrozně hnusný auta. ()
Kdybych to měl říct v účetnických pojmech - a ten film k tomu svým důrazem na čísla nabádá -, tak největší problém Vyměřeného času vězí v rozklíženosti mezi plánovanou kalkulací a výslednou fakturou. Zatímco plán zjevně počítal s ambiciozní velkolepou dystopií po vzoru Metropolisu, Brazilu nebo Potomků lidí, výsledkem je skromný, malý a trochu tezovitý film, ve kterém nejenže má duch dovolenou, ale pást se nemohou ani oči. Například to ghetto měla být totální anarchie, kde bez bouchačky nemůžete vyjít na ulici, místo toho je tam jeden srandovní gangster, co loupí čas. To je asi, jako kdybyste chtěli točit výpravný film o Kyklopech, i film samotný nazvali „Kyklopové“, ale pak ani jednoho Kyklopa na plátně neukázali. Jako kdyby chtěl Vyměřený čas tímto rozkolem mezi velkými plány a nevalným výsledkem pojmenovat problém všech pokrokářských hnutí, které také vždy dojedou na to, že se ideál začne odchylovat od skutečnosti, jak jsme to měli možnost vidět ve dvacátém století třeba v Sovětském svazu. Nejlépe tuto bezradnost Vyměřeného času vystihuje následující hádanka: představte si, že bychom vzali tentýž film, úplně stejný se vším všudy, akorát s tím rozdílem, že namísto ciferníku na předloktí odtikávajícího lidem čas budou ve filmu klasické peníze. Co bychom dostali? Dostali bychom naprosto esenciální béčko, ne-li ještě něco horšího (stejným způsobem se mimochodem interpretují horory – představíte si stejný horor, akorát bez monstra, o něž většinou moc nejde, je to jen taková vábnička odvádějící pozornost od hlavních postav). A i když se nabízí námitka, že právě to je pointa filmu, vyměnit čas za peníze, samo o sobě mi to přijde málo. Svým způsobem tak připomíná Vyměřený čas všechny ty okupanty z Wall Streetu - je to jen takové gesto bez uceleného programu a skutečného záběru. Ba co víc, dokonce ten film může být chápán, podobně jako Cameronův Titanic, jen jako takový příběh o bohaté dámě Amandě Seyfried, která ztratila chuť do života, podobně jako znuděný milionář omrzený přepychem na začátku, a aby rozehnala nudu a nalezla ztracenou vitalitu, pustila se do dobrodružství s chudým chlapcem, ale o nic víc tu vlastně nikdy nešlo. A naopak – chudý mladíček Timberlake, jak naznačuje konec filmu (-spoiler-), přesidluje z ghetta do světa fantazie bohatých, kde může realizovat své sny a spolu s novou přítelkyní užívat života na maximum. Závěr filmu si lze tedy vykládat jako zoufalé řešení hrdiny, který ze světa skutečné reality definitivně přesídlí do světa fantazie – jako by se Neo z Matrixu opětovně rozhodl beze zbytku rozpustit v digitální realitě matrixu. Chtěl bych proto vzkázat všem důvěřivým duším, že tento film nekope proti bohatým ve prospěch chudých, nýbrž spíše naopak. ()
Reklama