Režie:
Anton CorbijnScénář:
Andrew BovellKamera:
Benoît DelhommeHudba:
Herbert GrönemeyerHrají:
Philip Seymour Hoffman, Rachel McAdams, Willem Dafoe, Grigorij Dobrygin, Homayoun Ershadi, Nina Hoss, Daniel Brühl, Herbert Grönemeyer, Mehdi Dehbi (více)Obsahy(2)
V hamburské islámské komunitě se jedné noci objeví neznámý muž na pokraji smrti. Napůl Čečenec, napůl Rus, který má u sebe 500 dolarů a tajné informace o milionovém kontě v jedné soukromé bance. Jeho identita zůstává záhadou - je Issa terorista nebo oběť špinavých praktik mezinárodního zločinu? Když vyjde najevo, odkud pocházejí peníze na účtu, jeho život bude opět v ohrožení a začnou se o něj intenzivně zajímat všechny tajné služby. (Forum Film CZ)
(více)Recenze (466)
Pro mě jeden z nejlepších špionážních filmů vůbec. Jeho devízou nejsou střílečky, schránky s tisícovkou identit a pistolí či všemožná špiónská superhejblata. Tady jde v první řadě o mravenčí práci týmu lidí, kterým se naskytne příležitost dostat velkou rybu a krůček za krůčkem jdou pomalu ke svému cíli. Problémy jim dělají především nadřízení a konkurenční rozvědka, která na oko spolupracuje, ale hájí především své zájmy a svůj způsob myšlení. Už dlouho se mi nestalo, abych byl na konci tak naštvanej. Výborné představení všech zúčastněných, jimž jednoznačně kraluje Hoffman v jedné ze svých nejlepších rolích. Až tady jsem si uvědomil, jak velká je ho jako herce škoda. 90% ()
Na mňa príliš politické a námetom nezaujímavé, málo strhujúce. Tinker Tailor bol zaujímavejší aj formálne. Seymour Hoffman ale minimalisticky vynikajúci. ()
Ano, velmi civilní. Představte si knihu pojednávající o tom, jak se nějaká bába, říkejme ji třeba paní Marie, rozhodne vydat do sámošky pro rohlíky. Ono koupit rohlíky není rozhodně žádná prdel a může to být velice ošidné. Marie navíc od báby ze sousedního pokoje ví, že se poslední dobou kolem obchodu potuluje podivné individuum, které celý starobinec podezřívá, že tam šmíruje ladné křivky vyžilých samic prohýbajících se pod tíhou nákupů, přičemž pulíruje Grünwalda. No nic, nezbývá, než se důkladně a dlouze poradit napříč celým slzavým údolím, co dělat. Ač paní Marii všichni od tolik dobrodružné cesty odrazují, ta neodolá, protože ocas viděla naposledy v dobách, kdy začaly uhelnatět plavuně, a rozhodne se milého úchyla omrknout. Pomalu a dlouze se tedy se svými francouzskými holemi šourá až k Penismárketu, kde ke svému nemalému zklamání zjistí, že se jedná jen o jakéhosi obyčejného, zevlujícího, pydlookého váguse, jehož oči divně čumí na všechny světové strany, a ta fáma o leštění vznikla jen proto, že si na koulích pravidelně drbe své pohlavní symbionty. Rozjetá důchodkyně chce však za každou cenu dostat svého úchyla, a tak pečlivě a dlouze zapřemýšlí. V posledním Blesku psali, že nedaleko údajně žije skutečný gerontofilní deviant jménem Abdullah Vražmi ibn Hotam, který prý míval pletky i s několika ukrutně starými tenoristy z operního uskupení Al Šmajdá. Marie tedy neváhá, spřáhne se s domnělým perverzákem, pořádně a dlouze vše rozeberou, načež vymyslí nesmírně chytrou léčku, jak Abdullaha vylákat z jeho doupěte neřesti. Léčku natolik fikanou, že prostě přijdou, zazvoní a počkají, až nemrava vyleze ven. Past po sáhodlouhých přípravách perfektně sklapne, avšak jakmile se objekt Mariiny touhy objeví, vrhnou se na něj ostatní báby, které Marii celou dobu zvědavě sledovaly a prostě ji ho šlohnou. V tu chvíli konečně začíná brutální akce. Marie velmi nasraně zařve „kurva“ a celý strhující příběh končí. No, řekněte sami, chtěli byste něco takového vidět zfilmované? Já teda ani omylem. Je opravdu škoda, že jedna z posledních dávek Hoffmanových kapek, budiž mu země napuštěna pseudoefedrinem, byla vyplýtvána na další Lekarého užvaněnou, unylou sračku. A tak jediné pozitivum jsou zde opravdu vynikající herecké výrony. I když i to je rozporuplné. Ačkoliv byl Philda herec pár ekselánc, shledával jsem ho vždy natolik vizuálně odporným a odpudivým, že sledovat jej při práci bylo asi jako hledět na akutně zhnisaný absces, úžasně hrající všemi žlutohnědozelenými barvami. ()
Nevstřícné vyprávění, vynikající adaptace, nečekaná hra s konvencemi, excelentní využití dlouhých objektivů, boží Philip Seymour Hoffman - a navíc jde o špionážní drama. Tohle by měl být i váš nejhledanější film (i proto, že v kinech se dlouho neohřeje a Velký Špalíček ho ani nezařadil) - více tradičně tady. ()
Protipól atraktivnímu dynamickému Hollywoodu. Film tak věcný a nedořečený, že se od poloviny jeví jako téměř bezdějový, i když se tu hraje o hodně. Zřejmě nejpřekvapivější a nejdrtivější pointa za poslední roky, která přesně odpovídá i struktuře knihy, kde se vše rozetne na posledních dvou stranách. ()
Pomalý, atmosférický a kvalitní autorské počiny 70. let připomínající mix špionážního thrilleru a artfilmu (málo redundantní syžet, méně zřetelné motivace, nevyplněné vyprávěcí mezery). Informace nejsou pro lepší srozumitelnost několikrát opakovaný, mezi jejich prvním a následujícím výskytem (stvrzujícím jejich důležitost) někdy uběhnou desítky minut (Seven Friends) a stejně dlouho trvá, než dojde k jejich vsazení do širšího kontextu (např. rodinných vztahů - Jamal). Podstatné je často řečeno jenom v narážce nebo jsou vodítka umístěna někde v zadním plánu jednoho z dlouhých, precizně komponovaných záběrů s malou hloubkou ostrosti (například nápověda, jak celý film skončí, přichází s předstihem několika minut). Vzhledem k častému umisťování podstatných objektů mimo střed rámu, záleží na každém přerámování a pozici všech figur v mizanscéně. Scenárista přitom oproti předloze distribuci informací zpřehlednil a do centra dění zřetelně umístil jednu postavu (ačkoli jsem na základě knihy čekal, že protagonistou bude Brue). Zvýznamnění Bachmanna, muže, který by měl mít věci pod kontrolou, ale tak docela nemá, nahrává ústřednímu tématu bezmoci (ve vztahu k nepřehledné post-9/11 síti organizací zajišťujících národní bezpečnost). O osobním životě Hoffmanovy postavy je nám přitom paradoxně přímo sděleno nejméně, čímž je posilován zavádějící dojem, že zatímco on může autoritativně sledovat a poslouchat kohokoli, sám je sledovatelný (a manipulovatelný) jen obtížně. Obrázek o jeho charakteru a momentálním duševním rozpoložení si musíme složit z mnoha náznaků přítomných v dialozích a zejména v mizanscéně (sklenice alkoholu a cigareta definičními znaky). Náznaky jsou to přitom ještě méně určité než v knize (vztah s Frau Freyovou). Postavy dokonce vedou dialogy o prostředích, v nichž se cítí dobře a která je charakterizují (Annabel není příjemná luxusní restaurace, Bachmann je štamgastem v zaplivané přístavní hospodě). Corbijn vytěžuje noirové prostředí zabetonovaného velkoměsta s řekou, z jejíchž temných hlubin hrozí na povrch vylézt nejedno nemilé překvapení (z vody jako kdyby se v úvodním záběru vynořil také Issa). Pojetí Hamburku jako města, kde je věčně noc a prší je k našemu překvapení převráceno ve zdrcující závěrečné scéně, odehrávající se za jasného bílého dne. Dominující barvy exteriérů, interiérů i šatů postav (žlutá s modrou nebo zelenou) jsou stejně nevlídné a odtažité jako čistě profesionální vztahy mezi postavami, z nichž většina žije bez rodin i bez budoucnosti (o čemž hovoří Bachmann s Jamalem) a mají-li nějaké romantické ideály, v průběhu filmu o ně přijdou. Bachmann díky Hoffmanovu excelentnímu výkonu, korunovanému jedním z vůbec nejpůsobivějších odchodů ze scény, funguje jako autentická lidská osobnost i jako zosobnění univerzálního pocitu ztráty kontroly, důvěry a svobody. Závěrečný zvrat nepřichází odnikud, ale je nenápadně budován po celý film, jehož vyprávění je ve skutečnosti méně komunikativní, návodné a přehledné, než se jeví, neboť na jednu z dějových linií, nakonec tu směrodatnou, upozorňuje pouze mimoděk, jako kdyby neměla hrát významnější roli. Finále bourá naši představu o tom, kdo udává tón, kdo manipuluje koho kterým směrem. Po stránce řemesla a důslednosti, s jakou hájí (a nakonec obhajuje) své málo vědoucí, málo komunikativní vyprávění, nelze Nejhledanějšímu muži nic vytknout. Srovnatelně náročný, ale vděčný divácký zážitek jako Jeden musí z kola ven. 90% Zajímavé komentáře: ORIN, ScarPoul, MessiáŠ, maddy, F.W.Colqhoun () (méně) (více)
Svou paličatou snahou odvádět diváckou pozornost od důležitých věcí, skrývat motivace hlavních postav a neuspokojovat žánrová očekávání plynoucí z nálepky "thriller" je mi ten film velmi sympatický, ačkoli je mi jasné, že ze stejných důvodů to pro jiné může být skoro až frustrující zážitek. Závěr naštve a to je na něm prima. Bodík dolů za to, že chování některých postavy (ukázkově Dafoeův bankéř) mi přijde rušivě zvláštní i s odhalenými kartami. ()
Od začátku roku uplynulo devět měsíců, po celou dobu jsem chodil do kina s nadějí že objevím něco co mě sejme svou vnitřní silou, ale bylo to marný, bylo to marný, bylo to marný. V záplavě všech těch digitálních komiksovek, filmů plných efektů jsem už přestal doufat že letos najdu film, který bude mít duši, který má na povrchu málo, ale uvnitř mnoho, ale nemožný se stalo skutkem i letos jsem v kinech objevil vrcholně poctivou filmařinu ve všech jejích složkách. Scénář geniální, film realistickej jak prase, herecký výkony bohovský (ach Philipe, škoda každýho super talentu co nás navždy opustí ). Dialogy, práce kamery, hudba, režisérské vedení a herci zase jednou předvedli, že divák se dá uspokojit bez haldy digitálních efektů. Po celý dvě hodiny patřily mé myšlenky i emoce jenom filmu a i když už film skončil, tak moje myšlenky i emoce pořád zůstávali na návštvě u Nejhledanějšího muže, takovou sílu v sobě ten film má. ()
Mám rád tieto pomalé, dôkladne rozprávané filmy s príbehmi, čo chcú niečo povedať. Lenže, kristepane, toto je nuda ako krava. Corbijn ako rozprávač totálne zlyháva... A ani herci to veľmi nedávajú, môj milovaný PSH už len tak predsmrtne dychčí a nikto iný tu nič zaujímavé nezahral. ()
Američan byl tenkrát pro mě film roku a tak jsem se na další film režiséra Corbijna moc těšil. Říkal jsem si totiž, že by zase mohlo jít o pomale vyprávějící se příběh, který zaujme hereckými výkony a naprosto realistickým příběhem. No a jelikož hlavní roli hrál Philip Seymour Hoffman, tak jsem měl co dělat i s emocemi, protože lepší herecký výkon si na sklonku kariéry připravit nemohl. V rámci samotného filmu chápu zdejší uživatele, kteří z filmu zase tak nadšení nebyli. Připravte se na poctivý realismus se vším všudy, drsné postavy v popředí celého příběhu a špionovou zápletku, která ne každého bude bavit. Napětí je ale naprosto geniální a závěr to všecko vyšperkoval. Vlastně kvalitou je tenhle film na tom úplně stejně jako Američan. Akorát se jedná o jiný příběh a jiné herce, kteří jsou stejně dokonalí, jako samotný Američan. Pro mě rozhodně jeden z nejlepších filmů v tomhle roce. A to nejenom kvůli Hoffmanovi, i když i ten má velký podíl. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $17,237,855║Tržby Celosvetovo $35,047,000▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $297,513 //počet predaných kusov ?║ Tržby za predaj DVD v USA $927,684 //počet predaných kusov ?║ škoda toho komorného prevedenia, príbeh má čosi do seba aj herci sú skvelý ale k lepšiemu výsledku chýba o niečo hútnejší živelnejší dej /60%/ ()
Vizáží evropsky artový, podstatou čistě oldschoolový špionážní thriller, který obloukem propojuje svět po 11. září zhruba se 70. léty, vrcholem studené války, jenže tady proti sobě nestojí americké a sovětské rozvědky, ale hodně nepřehledná a spletitá síť (nad)národních organizací bojujících proti islámskému terorismu. Velmi pomalé plynutí a jakási odtažitost, chlad, vyhoření hrdinů, vjem autentické špionážní práce a v druhém plánu spousta hořkosti z fungování moderní geopolitiky. Anton Corbijn natočil excelentní film se strhujícím koncem, závěrečná scéna je opravdu působivá a zanechává stopu. Ten, kdo se stane figurkou v mnohem větší hře, nemusí být vždy nutně jen nepřítel. Naprostý herecký koncert Philipa Seymoura Hoffmana... ()
Co za věci to děláme pro "lepší svět"... Do morku kostí ze staré školy a typicky "le carréovské"; tedy nedivácké, odtažité, reálné, minimasticky prezentované v pouhých náznacích a nikdy doslovné. A přesto mrazivě aktuální. ()
Špionážní akce se tu buduje pomalu, poctivě a chytře. Dýchavičný Philip Seymour Hoffman byl až překvapivě cool, takovej ten buldočí typ. Evropské prostředí bylo hodně osvěžující. ()
NEJHLEDANĚJŠÍ MUŽ je jedním z nejlepších (kino)filmů roku. Ani ne tak díky výbornému hereckému výkonu Phillipa Seymoura Hoffmana, jako spíš díky svému nekonvenčnímu formálnímu uspořádání (velká míra nekomunikativnosti vyprávění, od skutečného cíle pozornost odvádějící vodítka, vnořenost příběhů, umísťování podstatných informací do druhého plánu ad.) Corbijnův třetí celovečerní režijní počin dokonce řadím výš než předchozí le carreovskou adaptaci JEDEN MUSÍ Z KOLA VEN, protože se nespoléhá na v současnosti módní sedmdesátkový retro styl, ale vychází víc z evropské artové kinematografie. Více ve (spoiler-free) recenzi. ()
,,NAŠE JEDNOTKA MÁ ZA ÚKOL VYBUDOVAT INFORMAČNÍ ZDROJE UVNITŘ NĚMECKÉ ISLÁMSKÉ KOMUNITY.…" /// Nevtíravě realisticky podaná a zajímavě obsazená špiónská podívaná, na téma - džihádisti mezi námi (Evropany), ve který je největším nervákem čekačka na podpis. Drama, se zaměřením na práci utajenejch bojovníků za bezpečnější svět, bez akčních (či jakýchkoliv) metod J.Bourna, u kterýho zvlhnou spíš Carrérovi příznivci. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2008 napsal John le Carré, číst nebudu. 2.) Zjistím, proč to Philip Seymour Hoffman (zřejmě) předčasně zabalil. 3.) Thx za titule ,,DENERICK“. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
„Tieto kecy chcete viesť?“ Mne sa to vlastne dosť páčilo, ale neviem prečo a mám podozrenie, že mnohé veci, ak nie väčšinu, som nepochopil. Výborne chladná, neosobná atmosféra, celkom zaujímavé postavy (samozrejme v čele so strašidelne nekompromisným Philipeom Seymoureom Hoffmanom). Zaujímavá realistická alternatíva k špionážnym hi-tech trilerom (clancyovky, Mission: Impossible, 007). Takto nejako to vyzerá v skutočnosti. ()
Pochopitelně byl pro mě velkým tahounem pro zhlédnutí Nejhledanějšího muže Philip Seymour Hoffman a podle očekávání jsem byla maximálně spokojená. Ne, že bych byla v politice zběhlá a vysloveně by mě bavilo sledovat světový průběh a kam to všechno spěje, protože si myslím, že je na to jen jediná odpověď. Nicméně vím, že existuje spoustu složek a výzvědných služeb, kde se některé jejich praktiky promítly i v tomto případě. Otázka, která tam ne jednou zazněla, jestli dělají tento svět skutečně bezpečnějším, nebyla až tak bezpředmětná, ba právě naopak. Bylo to sólo a v tomto případě poslední sólo Philipa, který se toho ujal tak, že jsem chvílemi přestávala dýchat a ta pomalost, o které se tady už někdo zmiňuje, měla také svůj význam a místo. Například jak sedí Philip ve věznici zcela nehybně s cigaretou v ústech a přemýšlí o dalším postupu při výslechu, tak to byl přesně ten moment, kdy jsem znehybněla s ním a stupňovalo to mou zvědavost téměř k nepříčetnosti (mírně přeháním:D). O tom, jak byl po kamerové stránce tento film přímo vymazlený asi není třeba vůbec diskutovat. A o famózním závěru, kde ani sám Philip nemohl předvídat, že bude mít jednou dvojí význam, byl vysloveně unikátní. Záběr jak jede v autě a kolem něj je všechno jakoby v mlze, pak najednou zastaví, vystoupí a zmízí......... zůstává jen část volantu a prázdné auto. Díky za takový konec, nemám více slov. ()
A MOST WANTED MAN jsem si doplnil jen den po shédnutí ruského LEAVIATANA , což mi jen umocnilo relativně shodné poselství z obou snímků: nelze vždy vzdorovat síle vyšší moci. Ad Philip Seymour Hoffman - naprosto maximálně soustředěný, až trochu civilní herecký výkon, nebál bych se říct, že jeho opus magnum. Ani na moment jsem o postavě ufuněného, tlustého a unaveného rozvědčíka Guntera Bachmanna nepochyboval. ()
"Malá ryba nám chytí větší. A pomocí větší, chytíme velkou." Mám jisté potíže s osmahlými chlapci omotanými výbušninami, ale proti neozbrojeným bubákům nevnucujícím mi Alláha, nevysávajícím sociální systém a makajícím v Německu ve fabrice u pásu v podstatě nic nemám. Nicméně tajné služby mají být paranoidní, mají očekávat kudly do zad i od svých spojenců a hlavně chránit civilní obyvatelstvo. V takovém případě přežiju i drobné porušení lidských práv, ale byl bych rád, aby filmy o tomto tématu byly napínavé a rozhodně by neměly být předvídatelné. To se tentokrát příliš nepovedlo, vše neomylně směřovalo k závěru "jako ze života" a já v tom žádné příliš velké napětí nenašel. Škoda, protože tady se ze začátku rozehrávala slušná pecka. ()
Reklama