Režie:
Gareth EvansScénář:
Gareth EvansHrají:
Iko Uwais, Arifin Putra, Tio Pakusadewo, Oka Antara, Alex Abbad, Cecep Arif Rahman, Julie Estelle, Very Tri Yulisman, Rjúhei Macuda, Ken'iči Endó (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Zátah 2 navazuje přesně tam, kde nás děj předchozího snímku zanechal. Rama (Iko Uwais) je opět nucen přijmout roli policajta v utajení, aby poskytl své ženě a dítěti ochranu. Pracuje v protikorupční jednotce vedené Bunawarem, jediným člověkem, kterému může věřit. Rama dostává speciální pověření: musí se infiltrovat do místní zločinecké skupiny mafiánského bosse Banguna. Vrchol řetězce je daleko, krvavá pouť za spravedlností proto začíná v base, kde hnije Bangunův syn Uco. Rama musí získat informace, které by nasměrovaly policejní protikorupční komando k Bagunovi. Po celou dobu se však snaží zakrýt nebezpečnou touhu po pomstě a spravedlnosti, která ho spaluje zevnitř – a díky níž se jak jeho mise, tak i skupina organizovaného zločinu, postupně hroutí. (Cinemax)
(více)Recenze (804)
Najskôr som nechápal, ako môže mať film typu Prepadovky sequel. To akože druhý raz vošiel do (iného) činžiaku a tam sa znova rozpútalo nové peklo? Pekná blbosť! Na druhej strane, po Čeľustiach 2 si chudák divák nemôže byť ničím istý. Prepadovka 2 našťastie na to ide úplne inak. Univerzum sa komplikuje a dá sa tušiť, že Evans má v hlave naplánované ešte aspoň dva diely, pričom jednotka by bola k zvyšným trom dielom spätne chápaná ako Hobit k Pánovi prsteňov. Dvojka miestami pôsobí ako Krstný otec 2. Má robustné dve a pol hodiny, no rýchlo to ubehne vďaka plynulému striedaniu dobrých akčných a kvalitných dialógových scén. O veľkej psychológii byť reč nemôže, ale postavy sú napísané uveriteľne, hlavný hrdina je fajn a u niektorých postáv ide o ukážkových psycho-magorov (žena s kladivom, chlap s bejzbolkou). Akcia sa mi páčila viac, než v jednotke, lebo sa jej zúčastnili postavy, ktoré boli zaujímavé (a nie zameniteľní štatisti v policajných prilbách). Je neskutočná, intenzívna, brutálna (metro, záchody, mega-autonaháňačka). Zo začiatku sa tvorcovia držia jemne pozadu a nechcú byť príliš drastickí, ale v určitej chvíli akoby to vzdali a začali nám servírovať čistokrvný orgiový akčný bitúnok. Scenár je taký dobrý, aký len za daných okolností byť mohol. Prekážalo mi iba zopár vecí (v podstate zbytočná postava vlasatého bezdomovca, jeho likvidácia odštartuje mafiánsku vojnu, ale to sa dalo vyriešiť inak). Miestami som len nemo otváral ústa, prípadne som hovoril „no teda, to snáď nie je možné“. ()
10. nejlepší film mýho života a 3. nejlepší martial arts film v mým životě... 1 000% dávka ADRENALINU, nemám slov na komentář, jdu si to pustit znova ... Takže po druhém slédnutí teď večer píšu toto ... Nejlepší bojovej film všech dob po Bruceho Enter the Dragon a Tonnyho Tom Yum Goong .... z vizualu, barev sem sral ... to bylo jak od Argenta prostě ... Z hudby sem sral ještě víc ... pořád hraje strašná peckoidní skladba, GORE jak v některých slasherech, krve galony, nejlepší kamera snad v dějinách filmů s bojovým uměním, skvělý postavy, souboje jsou pak kapitola sama pro sebe .. krutý, bolestivý zákroky a páky, příšerný útoky na lidský tělo, rychlost, střídání bojových stylů, boj s kálí sticks ... prostě u všeho sem šílel blahem a řval na celej barák a rval si vlasy v andrenalino-dopaminovém orgasmu, jako by mne holka při orgasmu nastřelila methem do trubky a do toho nechala potáhnout anglickýho amoniakovýho cracku, jo ... možná tak mi při tom filmu bylo a vždycky je !!! ()
Zatím nemůžu napsat nic. Finálový souboj mě odnesl do jiného časoprostoru. Na chvíli jsem v Ráji. Až se vrátím zpět na Zemi, dám echo (22.6.2014) --------- Časoprostor se opět překlopil a vyplivl mě zpět do Sluneční soustavy, cože, to jsem byl pryč celý rok?? Mně to připadalo jako pár vteřin... pár zpomalených vteřin, během kterých se mě jemně dotkla paní Ultimátnost, slečna Choreografie a víla Plesající srdce. Způsob, jakým Evans natáčí akční scény, prostě nemá obdoby, zde jsou navíc tyto skvosty zasazené do rozměrného mafiánského příběhu. Už první díl byl v úrovni fightů asi sedmnáct pater nad konkurencí, Berandal to navýšil o dalších pět, přičemž to poslední zpevnil grafenovou výztuží. Nedosažitelné, neprostupné, porovnávat se je marné asi jako soupeřit s Uwaisem ve strečinku. Bojové konfrontace působí jako ty nejšílenější výjevy z Knihy Rubání. Veletoče s bejzbolkou, vybíjená s kladivy a do finále nastupuje Velký CAR, Cecep Arif Rahman, se svými dvěma kerambity a spolu s Uwaisem roztáčí indonézský raketový ruko-lokto-koleno-pato-stroj, který povyšuje obyčejnou kuchyň nejdříve na oktogon a posléze na pohřebiště zbrocené chlístancemi krve. Rozhodně top souboj 21. století. Těžko říct, čeho se dočkáme ve trojce, ale určitě se tentokrát půjdu před shlédnutím vyprázdnit na toaletu, abych se pak při závěrečném zadržování dechu nepos... v obýváku! (8.7.2015) ()
Nenávratně pryč už je ta špinavost a jednoduchost prvního filmu. Pokračování těžkotonážní survival řežby se totiž snaží být daleko víc, než jen bratříčkem s ještě většíma koulema. Dvojka je daleko ambicioznější, s lepším vizuálem, ukecanější a bohužel i mnohem delší. Právě ta gigantická stopáž jí podkopává nohy. Prvních 80 minut tak vyplňuje především příběh. A ten je stejně nezajímavý, podobně jako dialogy, smrdící po papíře. Během týhle doby se tu objeví dva menší a jeden větší souboj v kriminálu, což mi přijde přece jen trochu málo. Následující hodina je ale úplně jiná liga, kamarádi! Souboj střídá souboj a všechny se předbíhají v nápaditosti. Ať už scéna v metru s duem kladiv, nebo ta automobilová honička, která bude letos jen těžko hledat konkurenci. Závěr pak vrcholí v rudé chodbičce a hlavně v sněhobílé kuchyni, kde Uwais předvede s nepřítelem takový fight, že si ho budete ještě šestkát přetáčet. Takže co se týče akce, nemám slov. Bohužel, ta první hodina a půl mi nedovolí dát lepší známku. Jednodušší, ale v akci neutuchající jednička mi zkrátka sedla víc. ()
Moc se mi nelíbí, když se moje hlava setká s cizí pěstí, tyčí, baseballovou pálkou, kladivy či kvalitním betonem, ale na druhou stranu mám slabost pro asiaty, které tyto drobnosti nijak zvlášť nevzrušují a dál zarputile kroutí všemi krky, které na své cestě potkají. Zejména boje v dopravních prostředcích byly vynikající a i když mne ta mafiánská story trošku rušila při demolici těl, tak celkově si dovolím vyjádřit spokojenost s viděným. ()
To nejlepší z dílny Garetha Evanse a Flanneryho, Totální bojový námrd při kterém se sami nachytáte s otevřenou pusou (hlavně při boji v kuchyni). Evansovi chybí jen malinký krůček k lepšímu scénáři a propracovanosti postav, potom je schopný natočit jeden z nejlepších bojových filmů několika dekád - zatím je ale stále nepřekonatelný Protector a nedávný O'Connorův diamant Warrior. Doufám že má Evans v hlavě třetí díl a obsadí Tonyho Jaa. ()
Druhý Zátah je již trošku typičtější akční film, ponechává tedy první díl ojedinělým unikátem v tom, že funguje téměř bez děje jako non stop akce. Nyní máme v pozadí solidní mafiánskou, konspirativní a podrazáckou zápletku, která nejen velice dobře spojuje jednotlivé akční scény, ale vzhledem k výborné režii dokáže chytnout i sama o sobě. Režisér dokáže z každé klíčové (a tím myslím i nebojové) scény vytěžit maximum, ať už pomocí kamery, hudby nebo jednoduše stylovosti. Např. každý stěžejní bojovník má jako představení svou zabijáckou scénu. Kamera je zde naprosto vynikající, souboje jsou dynamické, ale přitom stoprocentně přehledné, choreografie je samozřejmě naprostá špička. Sečeteno a podrženo máme zde jeden z nejlepších bojových filmů všech dob! 10/10 ()
Mám pořád problém s částmi, kdy se to neřeže, ale ty části, kdy ano, jsou ryzí geniální filmařina, které se nedokážu nabažit. ()
Moje definice mistrovského díla vypadá jinak. Jak tak sleduju ohlasy na databázích, kde se opakují výkřiky o nejlepším akčním filmu všech dob, říkám si naopak, že je druhý Zátah hrozně přeceňovaný. Choreografie soubojů je samozřejmě povedená, jenže stylisticky je akce vlastně dost starosvětská (v zájmu přehlednosti, což je tady pochopitelné) a určitě ne přelomová. Srovnání s Bournem jsou dost přehnaná a vlastně neadekvátní, protože zatímco Greengrassovy filmy sice nezaměstnávaly profesionální bijce, svým stylem šly mnohem dál než Zátah, a posouvaly tak expresivní možnosti média. Paradoxně tak pro mě byly mnohem vzrušivější a přitažlivější než Evansovy filmy, které sice ukazují skvěle inscenovanou brutální akci, ale ta stojí v první řadě na hercích a je po chvíli spíš ubíjející. Co oceňuju, je stupňovité dávkování informací, které nám opakovaně nabízí bitky, jejichž opodstatnění se dozvídáme až zpětně. Tím film vyvolává dojem neuchopitelného zmatku, v jehož středu se ocitá sám hrdina, vydaný napospas složitým svárům mezi policií a různými mafiánskými frakcemi. Vyprávění zvládnuté, příběh celkem poutavý - v žádném případě nelze mluvit o vatě -, ale stejně jsem se ve výsledku nedokázal zbavit pocitu, že to všechno nakonec ustupuje dlouhým akčním atrakcím. ()
Tak jsem to právě dokoukal a první, co mě napadá říct, je: Pozemšťane, masakr cen... Nejsem nijak moc zatíženej na kontaktní akční filmy, ale musím říct, že posledních 40 minut je něco - hm, rozhodně dlouho neviděného. Z děje samotného tedy upřímně nijak neulítávám, holka s kladívky a její přítel s bejsbolkou jsou taková trochu směšná (a to fakt až na hranici trapnosti) komiksová vložka, která nabourává zjevnou snahu působit v rámci možností realisticky, ale závěrečná část počínající automobilovou honičkou hodně napravila a její choreografie mi místy skutečně brala dech. Přesto jednička byla ve své jednoduchosti intenzivnější. Ale stejně když už, tak mám radši realistické věci typu Kuro-Obi. ()
Po temné, brutální a krvavé přesilovce v omezeném prostoru se přesouváme do neméně brutální a krvavé mafiánské gangsterky. Příběh je i nadále přímočarý a je škoda, že mezi Ramou a Ucem nestihne vypučet pořádné přátelství, ale i tak to šlape, je to napínavé, polidštění i nepolidštění záporáci jsou fajn a přestože je Rama nudně správňácký, držíme mu palce, aby se úspěšně prokopal všemi těmi dechberoucími bitkami a hlavně pekelným finále. ()
Když jsem zde před zhlédnutím v komentářích četl, že dvojka překonala jedničku a (odpovídalo tomu i zdejší hodnocení obou dílů), začal jsem být hodně natěšený. Přesto, úvodních 15 minut jsem se nedokázal na film naladit, protože se mi příliš nedařilo orientovat v nemálo postavách (což mi bohužel dělalo problém po většinu projekce), ale hlavně mě znervózňoval prostý fakt, že už od začátku nevládne akce. Až postupně jsem pochopil, že druhý díl není pouze o tom „co nejrychleji vyběhni nahoru a sejmi všechno, co se hýbe“, ale že je podstatně komplexnější. Zátah 2 výborně funguje jako akčňák, avšak stejně tak se prezentuje i jako více než obstojná krimi gangsterka s příběhem (který v jedničce prakticky absentoval). Takže míst s "kecáním“ tu sice není málo, ale mají svoje odůvodnění, nehledě na to, že jsou to jen krátké pauzy mezi akčními jatky. A co se týče toho hlavního, tedy akce…popravdě řečeno, tahle našlapanou žánrovku jsem opravdu nečekal (a asi ani zatím neviděl...a kdoví, zda v budoucnu ještě budu mít tu čest). Nevím, kolik scén by řadový divák (ne fanatický fanoušek) v klasickém akčním filmu označil za nezapomenutelné, nebo prostě jenom opravdu vydařené (či "kulervoucí", zapátrám-li hlouběji ve slovníku), ale tady jich je opravdu kvantum: „dostaveníčko na záchodech“, „hrátky v bahně“, „výběr výpalného“, „návštěva klubu“, „projížďka metrem“, „občerstvení v restauraci“, „závody aut“, „sourozenecké skotačení“ a „kuchyňská férovka“; tohle všechno jsou akční pasáže, které mě něčím nadchly (ano, tím jsem vyjmenoval v podstatě všechny takové úseky, které se ve filmu nacházejí, a to už o něčem svědčí). A i arzenál zbraní je více než nápaditý; krom klasických „bouchaček“ jsou divákovy nabídnuty obušky, násady od košťat, nože, mačety, láhve, sekáčky, židle, stoly, talíře, baseballové pálky („homeruny“ pobavily), krumpáče, skalpely, kladiva (a jejich brutálně/ní sexy majitelka) a mnoho dalších. A přestože je zde oproti jedničce akce podstatně víc (nahrává tomu i velkorysá stopáž), a choreografové bitek se při jejich vymýšlení nejspíš řádně sjeli (myšleno v obdivném slova smyslu), té do očí bijící je zde ve výsledku méně (vyloženě úsměv na tváři mi vyvolal asi jenom epický souboj v kuchyni, ten už byl na svém konci hodně přes čáru). Proto hodnotím slabším plným počtem (a taky čistě z toho důvodu, že jsem si film zatraceně užil a nehodlám jít níž). ()
Martial Arts Bible, Chapter 2: Zjevení svatého Garetha, aneb Iko „Auvajs“ znovu jako Raid proti zločineckému hmyzu.. Jsem to ale nevděčný parchant. U jedničky jsem si stěžoval na absenci solidního příběhu a když ho ve dvojce dostanu, tak mě ve své asijské gang-insider tuctovosti neuspokojí. Nemám mu to však za zlé. On totiž jen plní funkci preludia před rozkoší a věčnou blažeností. Před rájem, kde je blátěný dvůr, vágus s medailonkem, pálkař, hluchoněmá s kladivy a velociraptoři v kuchyni.. ()
Závěrečný fajt s tím suši kuchařem byl asi to nejlepší, co jsem kdy viděl, ale celkově mě ten příběh sledovat moc nebavilo. Opravdu, souboje jsou do jednoho skvělé, skutečně best of, ale ta vata mezi tím je snad skelná, to se prostě nedá... ()
Už 1ka ma rozhniezdila a 2ka potvrdila, že filmový fajt už nikdy nebude taký, aký bol ! Prekroč scenár, ktorý len vatoval oddychovky medzi údernou akciou. Kameraman aj choreograf takto zodpovedali otázku, či sme vo vesmíre sami. Cítim sa úsmevne pri predstave, že túto indonézsky odistenú nálož zhliadne frajer fighter, ktorý si založil filmovú kariéru s kopačkami na nohách. ()
Sorry, ale tohle fakt ne. Nabubřelá a pro mě osobně naprosto nesnesitelná srágora hrající si div ne na Kmotra, aby se ale jen po odloupnutí pár vrstev ukázalo, že se jedná o naprosto nesmyslnou a roztříštěnou blbost, ve které už se pod tlakem fanoušků nikdo netrápí ani s tím, že by mohl používat střelné zbraně místo toho, aby si nechával vymlátit půlku gangu. Nechápu, proč to má dvě a půl (!) hodiny, když se tam 1) nic pořádného neřeší, 2) neobjeví jediná nosná postava a 3) jen zrekapituluje vymlácení baráku, jemuž předchází halda slovního balastu, záživného asi jako čumění do zdi za střízliva. No jo, to je tak, když si tvůrce vymyslí naprosto zbytečnou půlhodinovou expozici. Nemá nad sebou nikoho, kdo by mu řekl, že polovina vedlejších linií (vousáč, ty voe!) je úplně zbytečná a stupidní. A co je nejhorší, uvěří tomu, že hezká choreografie a přehledný střih dokáží lidi donekonečna bavit. Tak to leda velký kulový, pane Evansi! Souboj v bahně jasný vrchol, naprosto přetažená a zároveň prostředí silně nevyužívající bitka v kuchyni, jež chtěla býti vrcholem, na pár facek. Slušný řemeslo my ass. Z dialogových, ryze rutinních výměn museli usínat i lidi za kamerou. A to radši neřeším, jak moc je to oproti jedničce samoúčelně brutální. ()
Totálny akčný mind-fuck. Ešte stále krochkám blahom a rozdýchavam. 100%. ()
Skvělé souboje nafasovali povedený příběh, který přes svou ohromnou stopáž ani na minutku nenudí. Taky Iko Uwais už tu není takový ultimátní drtič a ne každá bitka je jeho vítězná. Davové rvačky střídají přestřelky i pěstní souboje jeden na jednoho. Evans vytahuje z rukávu kladiva, mačety, aluminiové baseballové pálky, násady od smetáku a nabízí nejlepší akci - a tím myslím minimálně o level lepší akci než u jedničky. Víc a houšť. Jestli to vůbec jde. ()
Kdo by to tušil, že na druhém Raidu mě bude nejvíce bavit samotný příběh. Skvěle vystavěná a výtečně gradujicí kriminálka je od minula velkým skokem vpřed a rozhodně zde není jen tak na oko. Je to napínavé, strhující a baví po většinu stopáže. Zbytek filmu se však od minula příliš nezměnil a tvůrci nám tak předvádějí další porci místy až zbytečně brutálních bitek, které jsou stále strašně cool. Jejich choreografie se ovšem divákovi po čase dosti okouká, vyloženě strhne jen v pár případech a režisér vás svou nekonečnou porcí zběsilých kopů utluče až k absolutní apatii. 150minutová stopáž je navíc opravdu moc a taková pasáž s přeobsazeným záporákem z jedničky byla malinko wtf. Pro akční fandy ale stále velká povinnost. Toho hypeu a přehnaných keců o nejlepším akčním filmu všech dob bylo ale přeci jen až moc. ()
Sadistic uber-violent mayhem a rovnaky kvalitativný sequelovský skok ako pri Tropa de Elite. Stále si ale treba uvedomiť, že to je v prvom rade darček pre fanúšikov žánru od fanúšika žánru, ktorý má okrem chuti a ambícii aj sto kilometrovú horu talentu. Berandalu vládne v prvom rade choreografia. Tam kde dokázal byť v komentároch spomínaný Greengrasov Bourne chaotický už v súboji jeden na jedného a musel si pomáhať nožničkami, parkinsonom a hlavne zvukovou stopou, zvláda Evans masové bitky s desiatkami ľudí v zábere, kedy človek presne vie čo sa deje. Toto je proste iný level ako všetko MA doteraz. Redemption na steroidoch aj hlavne vďaka príbehovej vate, ktorá uź dávno nie je vatou. 95% ()
Reklama