Režie:
László NemesKamera:
Mátyás ErdélyHudba:
László MelisHrají:
Géza Röhrig, Levente Molnár, Urs Rechn, Todd Charmont, Jerzy Walczak, Balázs Farkas, Gergő Farkas, Sándor Zsótér, Marcin Czarnik, Levente Orbán (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Snímek se odehrává ve vyhlazovacím táboře v Osvětimi. Pojednává o Saulu Auslanderovi, maďarském Židovi a příslušníkovi tzv. Sonderkommanda, jehož členové byli od ostatních osvětimských vězňů zpravidla izolováni a měli na starosti ty nejstrašnější práce. Saul chce uprostřed mašinérie průmyslového vyvražďování důstojně pohřbít svého nevlastního syna. Film přitom připomíná až „umělecký horor" a poprvé v dějinách kinematografie ukazuje Osvětim jako chaotickou a přitom bezchybnou továrnu na smrt, jejíž chod musí udržovat sami vězni. (Film Europe)
(více)Recenze (405)
Bezpochyby film, ktorý ohodnotím plným počtom hviezd, dám mu silné hodnotenie, a viac sa k nemu už vracať nechcem. Musím povedať, že je to bezpochyby film, ktorý nás dostáva v koncentračnom tábore priamo do centra diania a môže za to hlavne vynikajúca práca s kamerou. Celý čas sleduje hlavného hrdinu Saula v jeho snahe pochovať chlapca, o ktorom hovorí, že je jeho syn. Neviem čo viac by som ani povedal o príbehu, pretože je to len o jeho motivácii a pár ďalších drobnostiach, ktoré ale nechcem spoilovať. Podľa mňa je to určite film, ktorý tohto roku treba vidieť. Aspoň raz. Neviem či by to niekto chcel vidieť ešte raz, možno takí sú... ja tam ale patriť nebudem. Napriek oceneniu réžie, kamery a hereckých výkonov. Myslím, že toľko povedať úplne stačí. Hodnotenie: A ()
Sledoval som pred časom rozruch, ktorý sa spustil okolo Saulovho syna, ale až teraz som sa dostal k jeho sledovaniu. Možno viesť diskusie o tom, či má ešte aj v súčasnosti význam nakrúcať filmy z II. svetovej vojny. Ak je odpoveďou áno, treba trvať na to, aby ich forma bola odlišná od dosiaľ nakrúteného. To je v Saulovom synovi splnené. Dokonca až tak, že novátorská forma zatlačila do úzadia všetko ostatné. Výsledkom je zaujímavý, dokumentárne ladený film, ktorého málo pravdepodobný dej sa do reality vrátil až v úplnom závere. Vnímal som ho, ako istý druh experimentu, ktorý ma nedokázal trvalejšie zaujať počas premietania. ()
Hodinu a tři čtvrtě dlouhá exkurze centrem vyhlazovacího koncentračního tábora. Na první pohled absurdní zápletka se dá vykládat tak, že se hlavní hrdina zoufale snaží v tomto pekle udržet zbytky vlastního lidství. Chápu užití této šířky záběru, zaostření kamer či práci se zvukem, ale aby mě to semlelo až na plný počet hvězdiček, to nestačilo. ()
Skutočný otras, dnes dajú cenu už čomukoľvek, čo má spojitosť s utrpením Židov v druhej svetovej vojne. Toto je ale takmer filmový žart. Kamera hrozná, celý čas mierená na maximálne pol metra od maďarského herca, mali sme tým asi získať pocit autenticity, ja som skôr získal pocit neprehľadnosti. Celý snímok pozeráte na nejaké šuškandy a pokusy niečo potajme vymyslieť, väčšinou ale vôbec neviete o čo ide. Alebo sa tam dokola ozýva nemecký hlas: „Arbeiten!“, prípadne ešte častejšie počujete nejakého poľského debila vykrikovať: „Kurwaaa, do roboty!“ Jednu hviezdu dávam za dobre zobrazený naturalizmus čo sa týka mŕtvych ľudských tiel, ktoré sú tam všade a každý ich vníma ako niečo normálne, ťahajú ich sem a tam, prepravujú z miesta na miesto a podobne. Citovo vás ale nemá veľmi čo chytiť. Nečakajte žiadne prekvapenie. ()
Forma natolik nepříjemná, myšleno ve významu vytahující z komfortní zóny, že už to nechci nikdy znovu vidět. Jeden z nejsilnějších a nejautentičtějších filmů o hrůzách koncentračních táborů, co jsem kdy viděl. Kam se hrabe Spielberg s vyvolávaným dojetím. Pětihvězdičková a mrazivá nevolnost. ()
Nepříliš komfortní divácký zážitek, kdy většinu času sledujeme týl hlavního hrdiny a rozostřený šrum okolo. Hlavní představitel Saula je naštěstí natolik charismatický, že film utáhne i bez větších slov a s jedním výrazem (netečným, ale přesto umíněným jít si za svým stůj co stůj). Sympatizovat se s ním moc nedá, protože zachraňuje mrtvé, zatímco ohrožuje druhé, kteří zachraňují naopak jeho. Nicméně za to, že tvůrci splnili, co předsevzali (ukázat jiný pohled na holocaust), musím jít nahoru. Teď už není pochyb o tom, jaká je nejtěžší a nejhorší práce na světě. Být členem Sonderkommanda. ()
To hlavné sa deje na pozadí .. a tým je ten film iný, a dosť dobrý. ()
Najsilnejší a excelentne - najpresvedčivejší film - všetkých čias, ktorý sa venoval - téme : HOLOCAUST !!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! Prosím vás, zabudnite na Schindlerov zoznam, ktorý je v porovnaní so Saulom, slušnou remeselnou rozprávočkou. Nevravím, že Spielberg, nakrútil - ODPAD, len to nie je typizované tak, že by ukázal silné a naturalistické zábery, pravdaže i Schindler, má tento potenciál, len nejde v stopách - TU - Nemes je maďarský režisér, ktorý amerického Spielberga, prevalcuje svojim bravúrnym štýlom, ktorý diváka vydesí na smrť, to žiaden iný film s touto témou, nemá !!! Skrátka, vrátil som sa o 70. rokov do koncentračného tábora - Osvienčim, a to na vlastnej koži, že som mal pocit, že som reálne na mieste, to je niečo - neuveriteľné, ako dokáže režisér - sprístupniť atmosféru ! Sonderkommando je skupina židovských mužov, ktorá je zamestnaná na „plný úväzok” v továrni na smrť, ktorá funguje - bezchybne, za plnej prevádzky ! Pravidelne do Osvienčimu, prichádzajú - vlakové transporty, s mužmi, ženami a deťmi... Najprv ich všetkých poženú do spŕch, že potom pôjdu na kávu, samozrejme, nie je to pravda, namiesto sviežeho osprchovania, dostanú cyklón B. ! Sprchy, sú vlastne - plynové komory, a tento - cyklón, je nástrojom ku genocíde ! Teraz prichádza na radu, spomínané - sonderkommando, ktoré je určené, aby spravili, po tomto akte, hotový poriadok, t.j - dezinfekcia, vynášanie mrtvých tiel, ktoré smerujú k peciam, kde sa spaľujú, pričom - popoľ, sa vysype do rieky, a keď nestačia pece, poženú ich nahých v noci von k jamám, kde dostanú guľku do hlavy, potom padajú do jamy, ako hrušky, k tomu treba zahľadiť stopy, na čo sa použije plameňomet ! Choré !!! Postavené na hlavu !!! Stále nerozumiem, čo sa to diaľo ! Príbeh je o jednom členovi sonderkommanda, Saul Ausländer, ktorý raz našiel pri čistení, živého chlapca, ktorého nacisti, dorazia, On sa teraz snaží, tohoto chlapca, pochovať, hľadá rabína, ktorý by mu s tým pomohol ! Každú jednu sekundu je vystavený - smrti, ktorá môže prísť, len tak, z ničoho, nič. V tomto fungovaní, všetko má svoj systém, nie je to tak, že by pri tomto, mal nastať, nejaký chaos ! Saulovu tvár, sníma kamera, z bezprostrednej blízkosti, keď je mu doslova - nalepená na tvári, vidím len to, čo vidí on, akoby som sledoval videohru, žiadne kamerové žeriavy, ktoré by ukázali, túto - “nádheru” z „vtáčiej perspektívy” , predstavte si, že ho vidíte v jednom kuse, vzdialenom - cca. 30 cm. od plátna !!! Dosť často, je rozostrený obraz, vtedy si človek domyslí, čo sa deje, nemusí mať ani detail ! Formát obrazu, je 4 : 3, ešte dôraznejšia - klaustrofóbia, sa parádne prejavila ! Saul, či chce, alebo - nie, je vtiahnutý do sonderkommanda vzbury, ktorú ale potlačia, nemá väčší úspech... Na chvíľu sa dostane i na čerstvý vzduch... Ja som počas sledovania filmu, mal potom nočné mory, spoľahlivo priklincovaný a vydesený na smrť ! Najsilnejší film za posledné roky, ktorý som videl, v kine, som ani - lepší, nevidel ! Kontroverzný film, by som vylúčil, je to pravdivý film, ktorý si neberie servítku pred ústa !!! Geniálny režisér, Nemes, ešte geniálnejší Saul - Géza Röhrig ! Vo filme - počuť, viacero jazykov, od nemčiny, cez poľštinu, až k maďarčine ! Film, ktorý patrí jedine do klubového kina, nikde inde ! Film by som povinne púšťal na hodinách - DEJEPISU, len pochybujem, že by to títo - nevzdelanci, strávili !!!!!!!!!!!! UMELECKÝ HOROR ! () (méně) (více)
Snímek z prostředí osvětimského sonderkommanda natočil už v roce 2001 Američan Tim Blake Nelson. Ačkoliv je ovšem "Šedá zóna" jistě kvalitní titul, který si v popisu hrůz pekla Auschwitzu se "Saulovým synem" nijak nezadá (a dokonce má několik stejných nebo velice podobných stěžejních dějových motivů), nedosahuje údernosti svého maďarského protějšku, jehož účinek na diváka je opravdu mimořádný. Vysvětlení je očividné - "Saulův syn" používá netradičních a přitom výjimečně působivých formálních postupů, které spolu s nepřímým, jakoby jen bezděčným záznamem inferna v němž se Saul pohybuje, dohromady vytvářejí nezapomenutelný, byť pochopitelně poněkud depresivní divácký zážitek. ()
Přestože film nezobrazuje explicitní, nesmyslné násilí, ke kterému v dobách minulých docházelo, nejedná se o nijak příjemnou, nebo jednoduchou podívanou. Autenticky velice dobře zvládnutý snímek z dob holocaustu. Bohužel jsem se v mnoha ohledech dost nudil. ()
Radikální experiment, který v tísnivém čtvercovém ořezu ukazuje hrůzy holocaustu, udivuje hlavně tím, jak se distancuje od prvoplánového historického sentimentu a konvenčního uspořádání, a posouvá se směrem k žánrové kinematografii. Zřejmě jediný skutečně důležitý film roku, který se vyhýbá všemu lacinému a podbízivému a nabízí nesmírně intenzivní fyzický zážitek, jehož největší hrůzy se odehrávají v rozostřeném druhém plánu nebo mimoobrazovém prostoru a který doslova na svých ramenech táhne ústřední „strojový“ herecký výkon Gézy Röhriga. ()
To zpracování a atmosféra je tak na 100 hvězdiček, jen prostě nechápu, proč je ta ústřední zápletka tak primitivní a trapná. Hlavní hrdina je díky svému chování citelně nesympatický, všude se motá, aby našel nějakýho rabína, vůbec nemaká, nikoho neposlouchá a nějakým zázrakem mu to u nácků prochází. Z určité škodolibosti jsem mu přál, aby ho už odpráskli a začali se ve snímku zabývat něčim zajímavějším než je pohřeb jednoho cizího kluka. Například tím plánovaným povstáním. Jenže bohužel...Je to velikánská škoda, film by to mohl být naprosto revoluční a dost možná nejlépe pojednávácí o životě ve vyhlazovacím táboře z pohledu členů Sonderkommanda. Takhle je to sice formální bomba, ale scénáristický trapas. ()
Možno to niekomu vyznie neadekvátne, ale tento film mi pripomínal reality show, ktoré sú v súčastnosti veľmi populárne. Saul je jedným z účinkujúcich, ktorý sa rozhodol porušiť pravidlá a tak sa stal naším sprievodcom. Sprievodcom nielen v doslovnom, ale aj v prenesenom význame slova. Sprievodcom nacistickou továrňou na smrť, zvanou Osvienčim. Jeho rozhodnutie stať sa posledný krát človekom a nie nástrojom a urobiť z "kusu" ľudskú bytosť síce vyvolá nevôľu jeho "spoluhráčov". Žiaľ je asi jedným z mála, ktorý si uvedomil, že jeho boj je už tak či onak márny. Súčastné reality show síce nesledujem, ale filmy typu Saulovho syna i keď s nepríjemnými pocitmi, veľmi vítam. ()
Absolútne neštandardne natočený film z prostredia koncentračného tábora - bez klasického príbehu. Zato myšlienok vám ponúkne niekoľko a desivých záberov mnoho, aj keď nie je typicky strhujúci akciou, ako to býva u iných vojnových snímkov. Ponúka však také vychytávky, ako scény nasnímané skoro z pohľadu hlavného hrdinu, alebo rozostretý obraz v okolí, ktorý som si vysvetlil ako ďalšiu snahu o stotožnenie sa so Saulom, pretože keď on niečo vidí iba periférne, prečo by sme my mali zreteľne? A najmä sa vyznačuje chaotickým, hektickým a stresujúcim prostredím nonstop. A to je tiež riadny rozdiel oproti zvyčajnému uchopeniu tejto témy. Zatiaľ čo inde sme zvyknutí na pár momentov, kde ide o život, pár momentov, kde ide o hlad a zrazu príde koniec vojny, tu sa podarilo navodiť pocit, že každé jedno zaváhanie pri prikázanej činnosti, každý jeden nesprávny pohyb či pohľad, to všetko môže znamenať, že bude nešťastník, ktorý sa tým previnil, odvedený niekam do tmy alebo do jamy, kde už pocíti len silný tlak od guľky v hlave. Aj napriek tomu niektorí odvážlivci riskovali. Pretože bez budúcnosti nie je ani motivácia a bez pokusu dostať sa von vás táto mentálna klaustrofóbia akurát pripraví o rozum. ()
Vďaka kamere ide o veľmi sugestívny film. Tá vtiahne diváka do pekla vyhladzovacieho tábora, keď skoro dokumentárnym sposobom sleduje plynové komory, spaľovanie vazňov, rozprašovanie popola po kremácii, bezbrehé zabíjanie... Tieto posledné smutné zostatky ľudskosti, ak sa to tak dá vobec nazvať, je v ostrom kontraste s hlavnou postavou, ktorá zachraňuje svojho mŕtveho syna a tvrdohlavo si presadzuje riadny pohreb. Práve tu však tvorcovia narazili na najvačší problém a tým je neprehľadnosť v deji a postavách a vykreslení chaosu v tábore, čomu sa mi nechce veriť. ()
Saulův syn se rozhodně neřadí mezi ty snímky, které by po svém uvedení lehce splynuli s ostatním evropským filmovým artem. Je milé pozorovat, jak budapešťský rodák László Nemes na plátna nepřináší další „patos z lágru“, ale dílo s ohromující dynamikou a velkou dávkou pravdivosti. Jeho tvůrčí cesta zpodobňuje jedno z nejrealističtějších ztvárnění nacistického masakru a divákovi přináší koncentrovanou hrůzu na stříbrném podnosu. Aby šlo dosáhnout takového efektu, vsadil štáb na pečlivost scén a vybudování precizní tíživé atmosféry, která ale není záměrně zcela doslovná. Záběry mají totiž dlouhé délky, jsou rámovány čtvercovým výřezem a skoro vše se snímá za zády žida Auslandera. Výsledek nejvíce připomíná pohled „skrze prsty“ a větší část hrůzy tak diváka nemlátí přímo do očí, ale odehrává se kousek vedle nebo na rozostřeném pozadí. Na celou scénu se tedy díváme pohledem Auslandera – očima člověka, který již nic vidět nechce – pouze mechanicky dělat svoji příšernou práci. Může se zdát, že tu nezbylo místo pro velký dějový rozmach, ale dramatická linka se váže na hrdinovu téměř vyprázdněnou osobnost, kde se ještě kousek lidství najde a Auslander se tedy alespoň pokusí svého syna pohřbít v souladu s židovskou tradicí. Ale jak jsem již psal – zcela fascinující je ona „sevřenost“ právě ta, činí tento snímek zcela výjimečným a posouvá hranice holocaustového žánru do nové úrovně. ()
Favorité bývají někdy velkým zklamáním, asi se nemá nic přeceňovat. Chápu dobře v rámci svých možností útrapy fašismu v koncentrácích, je dobře je neustále připomínat jako varování! Je jisté, že pobyt a život TAM člověka otupí, změní, jelikož nepřijde jen o základní potřeby, ale úplně o vše, zejména svou identitu a osobnost. Nějak ale od podobných filmů očekávám spíš organizaci záchranné akce v téměř nemožných podmínkách než honbu za zachování důstojnosti alespoň jednoho z tamních obyvatel, byť je již stejně mrtvý, jako všichni i ti živí. Nic proti tomu, ale v této konečné fázi je to už jen tělo, nemá cenu si nic dalšího namlouvat. Kino na hranici 2016 ()
Napodruhé ještě o něco větší zklamání. Forma zajímavá, ale je jí podřízeno téměř vše, takže mi to přijde obsahově strašně vyprázdněné. Ve výsledku je to jako koukat na videohru, v níž řídíte hlavního hrdinu, který v cestě za svým cílem plní různé sidequesty. Zajímavý nápad, který něco získá, ale hodně ztratí. 6/10 ()
Nemám vůbec nic proti Židům, nejsem nácek a nepopírám existenci koncentračních táborů, ale lepší hodnocení filmu dát nemůžu. Kamera mi silně připomněla hru Resident Evil 4 a jeví se mi jako zajímavá, kladně musím ocenit zvuk, který na mě působil velmi intenzivně, zřejmě i díky kameře, ale jinak jsem byl vcelku zklamán. Film mi zpočátku připadal jako velmi realistický a najednou sleduji Sonderkommando v plné práci, zatímco hlavní hrdina stojí uprostřed místnosti, zírá do nikam a nic se neděje. Chvíli jsem už čekal, že mu některý ze strážných donese kávu a cigaretu. V porovnání s podobným filmem u mě jednoznačně vyhrává Šedá zóna. ()
Musím po druhém, výrazně pozornějším zkouknutí upravit na 5 hvězdiček. Taky proto, že se film téměř shoduje s tím, co vyprávěli reální pamětníci ze Sonderkommand. Snad jen zápletka je taková ne-moc-pravděpodobná. ()
Reklama