Režie:
David FrankelScénář:
Justin ZackhamKamera:
Florian BallhausHudba:
Theodore ShapiroHrají:
James Corden, Colm Meaney, Trystan Gravelle, Julie Walters, Simon Cowell, Mackenzie Crook, Alexandra Roach, Valeria Bilello, Jemima Rooper, Kristina Linder (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Příběh, který poslal celý svět do kolen a dal naději všem, kterým život rozdal jen nízké karty. V historicky první sérii televizní show „Británie hledá talent" předstoupil před krutou porotu a nepřátelské obecenstvo Paul Potts. Nevzhledný, jako exot ohlásil, že zazpívá operní árii a ve svých čtyřiceti letech sklidil to, co doposud od života – výsměch a kopance. Naposledy. Paul Potts začal zpívat árii z Pucciniho opery Turandot a jeho život se v té vteřině navždy změnil. Za pár okamžiků mu uslzená porota ležela u nohou a diváci nadšeně aplaudovali. Soutěž nakonec oproti všem předpokladům a sázkovým kurzům vyhrál, jeho operní vystoupení shlédlo na YouTube 120 milionů lidí, operní album, které následně vydal, se stalo nejprodávanější deskou v několika zemích světa. A na začátku byl jen drzý tlusťoch, který chtěl veřejně zpívat operu. (Bontonfilm)
(více)Recenze (152)
Jasně, tohle byla velká věc a je fajn, že o tom David Frankel natočil tak pěkný, životopisný film. Příjemné pohlazení po duši. Happy endy zkrátka někdy potřebujeme. Chválím scénář. ()
A když se kronika dovleče k dotyčné šanci, divák zjistí, že vlastně všechno už někde viděl, neřkuli věděl předem. Na rozdíl od originální síly Billyho Elliota, jenž se ke svému snu doslova i filmařsky protančil, poskytuje Životní šance pouze souhrn pozitivních pravd o talentu, vůli, víře. A zpěv, samozřejmě.Na jednu stranu potěší, že nejde o běžnou popovou superstar, zvláště na italské půdě zní opera sladce samozřejmě. Na druhé straně se však znovu vnucuje otázka, proč se vítězové tolik bojí smíchu, sebeironie, trochy přirozené špíny, která by polidštila jejich svatý charakter trpělivých otloukánků. Přinejmenším filmu by to prospělo. ()
Co naplat, talentové soutěže jsou fenoménem našich dnů a nedalo se než čekat, kdy jeden z těch téměř pohádkových scénářů přistane na plátně... a jelikož mám slabost pro dobrácké tlouštíky, chronické smolaře a syny vysmívané vlastními otci (ehm, ve filmu, do pošty mi nepište ;-)), a taky jsem osoba přející úspěch všem, kdo si ho zaslouží, neměla jsem s Paulovým příběhem problém, zejména, když se jeho zpěv postaral o nadprůměrnou frekvenci postavených chlupů na běžný filmový čas... ()
Příjemná britská komedie. Vyloženě odpočinková záležitost. ()
Scénář jakoby si vzorně odškrtával povinné položky, které se zákonitě musí objevit v příběhu o outsiderovi. Šikanování v dětství, nesmělost v dospělosti, dobrý kámoš, chápající láska, nějaké ty překážky a pády a pak - navzdory všemu - triumf. Jo a, samozřejmě, taky nechápavý otec, který nakonec prozře a syna obejme.___ Ten film je zoufale šablonovitý. Nemůžu se ubránit dojmu, že z hlavního hrdiny dělá většího zoufalce, aby pak o to víc vyniklo jeho vítězství. A ze snímku je tahle schválnost až nepříjemně cítit. ()
Známy příběh může svět poslat do kolen a může být pěkný ale filmově je pro mě normální, jednoduše natočen. ()
Talentový soutěže jsou zlo, který vystřeluje do světa tuny (ne)celebrit, jejichž ksichty otravujou život i lidem, kteří tyhle šarády nesledujou. Je mi jedno, že je One Chance natočený podle skutečný události, protože splňuje všechno, co člověk čeká od americkýho cajdáku na téma "Jak outsider ke štěstí přišel.". Je to kýč jako prase o velikosti slona. Tak proč se mi to kua docela líbilo? 60% ()
Tomuto filmu bude kritika jistě plno věcí vytýkat a v mnohém bude mít pravdu. Ano, zpracování není bůh ví jak skvělé, plno věcí by šlo vylepšit a originalitu tam nenajdete. I tak na mě však snímek působil hrozně mile a sympaticky, že mu tu čtvrtou hvězdu musím dopřát, ačkoli filmařsky to nějaký výrazný nadprůměr asi není. Každopádně herci se snažili, najde se tam i pár silných míst a celkově se na to opravdu příjemně koukalo, takže za mě palec nahoru. ()
Příjemná oddechovka, která dokáže pobavit "ňoumíkovstvím" hlavního hrdiny, překvapit jeho životními karamboly a dojmout v momentech, kdy otevře ústa a začne zpívat operu. ()
Natočit to amíci, tak nevím jestli by to dopadlo takhle dobře. Příběh podle skutečné události, který nám je podán opravdu parádně a hlavně uvěřitelně. Sympatické herecké obsazení, pár velice vtipných a dojemných scén z tohoto filmu dělají nezapomenutelný zážitek. 9/10 ()
Příjemný film, který nemá kdovíjaké ambice a ani nepůsobí jako něco, co by se striktně drželo reálného příběhu, ale je to prostě... příjemný film. Jakkoli cynicky na ně mohu pohlížet, talentovým soutěžím se musí nechat jedno - dají možnost odstartovat kariéru i lidem, kteří by jinak nedostali šanci. Čtvrtá hvězda za reálného Paula, který nás před lety poslal svým nečekaným výkonem do kolen. ()
Tak schválně, kolik lidí se na tenhle film podívalo kvůli tomu okamžiku, kdy mu porota Británie má talent řekne, že postoupil? Tyhle okamžiky jsou na filmu nejlepší, dodávají člověku nejvíc naděje a inspirace k tomu, aby se o něco podobného pokusil taky. Kdyby to nebylo podle skutečné události, asi bych byla v hodnocení ještě přísnější. Je to tak rutinně natočené, že Paulův sympatický příběh nedojme a lehce zapadne do nespočtu průměrných biografií. 6/10 ()
One chance je jednou velkou pohádkou, tak trochu ve stylu Billy Elliotta (jen o dost méně realistického) , místy dost předvídatelnou, s několika hluchými místy a s operou v hlavní roli, což nikdy nebyla zrovna má oblíbená doména. Ale je také pohádkou s Jamesem Cordenem, který mi byl moc sympatický už v Doctorovi Who a tady se to rozhodně nezměnilo, jeho roztomilou dívkou, nádhernými záběry Benátek a najde se i pár vtipných situací. Jsem ráda, že se to celé netočilo kolem Talentu, to bylo vlastně už jen takové závěrečné happy endové vyvrcholení Paulova snu i když musím přiznat, že jsem po jeho představení se porotě a následnému zpěvu pocítila mírné mrazení v zádech a že se to soustředilo spíš na jeho život v malém walleském městečku. Na čistou čtyřku to úplně není, ale já se docela příjemně bavila, tak ji dnes vysolím...Tak jelikož už se mi po pár dnech celý film naprosto vykouřil z hlavy, snižuji nakonec přeci jen na tři hvězdy. ()
Asi jako každý člověk v našem státě jsem sledovala podobné talentové soutěže - a ti kdo říkají, že ne, tak lžou. Je neuvěřitelné jak něco tak komerčního a místy i vcelku nelidského, může někomu dát velkou naději překonat životní překážky a stát se konečně něčím, o čem celý život snili. Jsou případy, u kterých je sláva pomíjivá a těch, kteří skutečně do dnes po několika letech od výhry v soutěži zpívají a produkují stále nová díla. Jako šafránu je ovšem těch, kteří se při podobném úspěchu nezbláznili a nestali se jinými lidmi, ale zůstali stejní - možná trošku šťastnější. Na tomto filmu se mi líbí ohromný příběh naprosto obyčejného kluka, který byl celý život ponižován a šikanován a snil si svůj sen. Naprosto rozumím určité posedlosti či vášni k hudbě, kterou sdílím podobnou (i když teď už ne tak aktivní) a zároveň si sním občas svůj sen skrz filmy. Tento film není bez chyby, ale napočítala bych jich na prstech jedné ruky opravdu málo ( i když na plné hodnocení to u mě bohužel nevyhrál). ()
Ač jsem dobrou polovinu tohoto zdlouhavého filmu vrtěl hlavou nad rozkouskovaností scénáře a prázností jednotlivých zápletek, dokonce se i popadal za hlavu když přišla řeč na talentovou show, samotné příhody ze života smolaře Pottsyho na tom byly podstatně lépe. Ale teprve když mi docvaklo, že se jedná o příběh založený na skutečných událostech, pro mě zpětně začal dávat film smysl i jako celek. Dokonce jsem díky němu dokázal ocenit i ty šíleně silné hlasy zdejších zpěváků. Naopak na mém názoru na talentové soutěže ani jejich účastníky se ani pomocí toho operního talentu nepodařilo změnit zhola nic a sám bych raději viděl střízlivější a "reálnější" závěr, kde by se z libovolného fikčního hrdiny nutně nestala prvotřídní hvězda. ()
Nějak mi Paul Potts pořád unikal, a tak jsem se konečně seznámil s mužem, který vyhrál první ročník "Britain's Got Talent". Zajímavý příběh, který byl zfilmován nenásilnou formou s celkem dobrými hereckými výkony, kdy třeba Colm Meaney dál ukazuje, že menší role mu sluší a dokáže se do nich ponořit. Hezký, laskavý film, líbil se. ()
Nijaký film těží z dojemného příběhu. 1) Pokud mohu soudit, film věrně popisuje Pottsův život...samozřejmě s ohledem na potřeby filmového scénáře a plátna. Pottsovy memoáry One Chance vyšly jako doprovod k filmu. 2) Po úspěchu v Britském talentu absolvoval Potts mnoho koncertů po celém světě, mj. i v Praze v Obecním domě v červenci 2009. ()
Kdyby jel tvůrce v linii prvních zhruba dvaceti minut, asi bych hodnotil výš. Začátek je totiž překvapivě typicky britská "nahláškovaná" záležitost s vtipnými prvky, která baví a má spád a nápad. Je to vtipné a divák je velmi rychle vtažen do děje. Jakmile se ale Frankel pokouší zahrát na vážnější notu, stává se z filmu klasické slzopudné a klišovité drama o otloukánkovi, který se stal hvězdou. Tvůrci zkrátka někdy na emoce a lacině dojemné momenty tlačí až moc a zákonitě je to kontraproduktivní. Konec je pak už jen přehlídkou nenápaditých klišé, která ale na někoho mohou dost fungovat. Naštěstí se povedlo klíčové obsazení, protože jak Corden, tak Alexandra Roach hrají velmi dobře a jsou oba veskrze sympatičtí, takže jim tak nějak podvědomě stejně divák drží palce. A zmínit se musí i výborný Colm Meaney, který si zemitého otce vyloženě užívá. Jen je škoda, že Potts je tu úplně nereálně adorován a nemá jedinou špatnou vlastnost, což úplně bije do očí a působí to hodně zvláštně. Ve výsledku je film ale naprosto neškodná žánrová jednohubka, která chvilku baví a chvilku zbytečně tlačí na emoce. Účel ale splní a to je hlavní. 60% ()
Několik vtipných momentů, sympatická „ošklivka“ Alexandra Roach a dle očekávání především díky slavným operním áriím dobrá hudba, jinak na můj vkus moc nasládlý a účelově podaný příběh operní komety Paula Pottse. Divím se, že film stále zůstává v červených číslech, je to takový typicky tuctový snímek, který si podle mě zaslouží maximálně 65%. ()
Paul Potts byl jeden z těch esteticky nevydařených nýmandů, kteří přišli do talentové soutěže, a jakmile otevřeli hubu, vyskočili diváci ze sedadel, porotci vytřeštili oči a už tu byla ona stará známá pohádka o ošklivém kačátku. Mohl by to být extra debilní film, ale není. Nekonají se slzopudné scény a nelétají tam roje slov, která nechcete slyšet, protože by se vám navalilo. Jde o docela normální film o jednom vcelku normálním klukovi, který měl rád operu a rád zpíval. ()
Reklama