Režie:
Waldemar KrzystekKamera:
Arkadiusz TomiakHudba:
Maciej ZielińskiHrají:
Taťjana Arntgolc, Alexandr Balujev, Sonia Bohosiewicz, Adam Woronowicz, Arťom Tkačenko, Dmitrij Uljanov, Agata Buzek, Tomasz Kot, Aljona Babenko (více)Obsahy(1)
Masový vrah rozsévá smrt a peklo, které v jeho srdci rozpoutali jiní. Titul Fotograf je přezdívka psychopatického sériového vraha, který terorizuje obyvatele hlavního města Ruska. Pokaždé když opustí oběť, napodobuje postupy kriminalistů a fotografií označí místo činu. Policie je proti neznámému bezmocná, nemá žádné konkrétní důkazy ani svědky. Vypadá to, že psychopatického pachatele nikdo neviděl, nikdo se s ním nesetkal. Vyšetřovatelé zjistí, že případy mají mít vztah s temnými událostmi sedmdesátých let minulého století, kdy v Legnici byla umístěna posádka sovětské armády… (Česká televize)
(více)Recenze (45)
Drazí Poláci, jste bohové, jste prostě bohové Já čekal všechno, trošku Finchera, trošku syrovou kriminálku s drsným vražděním, nééé prostě poláci mají svou hrdost a dělaj si filmy po svým. Žánrová mnohovrstvost je tady ohromující, chvíli kriminálka, spolu s policisty postupně odkrýváš poměrně neuvěřitelný příběh a přibližuješ se na stopu. Chvíli rodičovské sociální drama, flashbacky se vracíme do vrahova dětství. Chvíli politický thriller na téma polsko - ruské ztahy, zejména vztah Poláků k rusům jako okupantům své země (v polských filmech častý jev) a rusů k Polákům (odposlechy, povýšenost ). Chvíli velmi mrazivé záběry, až jsem otáčel v kině za sebe, přesto že tam žádný lekací scény nejsou, tohle je prostě nevídána poctivina, další můj polskej miláček, kolikatej už ??? Třeba vztah mezi Natašou a Lebiadkinem včetně jejich temných stránek duše, to je luxus. Pevně doufám, že jsem si s filmem nepodal dveře naposled, protože přesně tohle je moje gusto.Viděno v rámci projektu Challenge tour 2014 jako film číslo 22. ()
Ze začátku jsem úplně nepochopil, proč Poláci točí film s ruskými herci a v ruském prostředí. Jakmile ale děj směřoval k Polsku, začalo mi všechno dávat smysl. Pokud ale očekáváte film o masovém vrahovi na způsob amerického Sedm, tak s tím vůbec nepočítejte. Tohle je regulérní evropský masochismus v podobě absolutní realističnosti. A jelikož Poláci v dnešní době zvládají všemožné žánry, tak ani tady nešlo chybovat. Jednu hvězdičku přeci jen ale ubírám za chvilkovou nesrozumitelnost příběhu, kterou nicméně v průběhu filmu jakž takž dokázali usměrňovat. ()
,,MYSLÍME SI, ŽE VRAHEM JE FOTOGRAF. NEJDÉLE HLEDANÝ ZABIJÁK V RUSKU. A TY JSI JEDINÁ OSOBA, KTERÁ PŘEŽILA SETKÁNÍ...“… /// Zajímavej chlapec tenhle Kolja. Věřte, že by byl ozdobou každýho hororu! Pak ten příběh… ze současnosti, plnej flashbacků z minulosti, ukazujících, jak „monstrum“ vyrůstalo. Navíc v tý době, v komunistický SSSR, nepanovala zrovna idylická atmosféra. Psychologický krimi-drama-thriller o nahánění sériového vraha se zvláštní minulostí, toho navíc dost řekne i o vztahu Rusů a Poláků. Výbornej film, u kterého mě překvapil závěr, protože jsem nečekal, že… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chcu si vychovat masovýho vraha. 2.) Měl jsem netradiční dětství. /// PŘÍBĚH ***** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Polské a ruské vztahy byly po dlouhá staletí zatíženy vzájemným soupeřením, které se v období novověku zásadní změnou rovnováhy moci v oblasti východní Evropy ve prospěch carské říše na dlouhou dobu změnilo ve ztrátu polské samostatnosti a trýznivou zkušenost Poláků s represivní, zaostalou a mizerně řízenou státní mocí. O to víc překvapí umístění děje snímku na území dnešního Ruska i fakt, že drtivá většina dialogů se odehrává v ruštině. K fotografovi nemá smysl přistupovat jako k běžné kriminálce o nepolapitelném fantomovi, který za sebou nechává zmařené lidské životy. Mnohem víc jde o mysteriózní příběh, prostřednictvím kterého se autoři vrací k nedávné minulosti a osvětlují podstatu fungování sovětského systému a jeho dopady na celou společnost. Nenechte se odradit absurdními prvky ani matoucím žánrovým zařazením. Tohle je silný a originálně natočený film o jedinci, který se nejdřív chtěl systému dokonale přizpůsobit, aby se mu posléze svérázným, krutým způsobem vzbouřil. Jako bonus navíc tady funguje přítomnost zajímavé a neokoukané Taťjany Arntgolc. Tohle je pro mě herecký objev jako hrom a doufám, že ještě budu mít příležitost její herectví v nějakém solidním bijáku obdivovat. Celkový dojem: 80 %. ()
„Smrt řeší všechny problémy. Kde není člověk, není ani problém..“ (Josif Vissarionovič Stalin). Osobitý krimi thriller těžící z neutuchající vřelosti rusko-polských vztahů, zástupu kostlivců v almarách a mysteriózní mlhy, kterou Krzystek nechal rozestupovat jen velmi zvolna. Vlastně to dělal tak zvolna, že doteď nevím, jestli mě konec potěšil, nebo nasral.. ()
Rozhodne viac ako len kriminálka zaoberajúca sa vyšetrovaním vrážd sériového vraha s príznačnou prezývkou - Fotograf. Najsilnejšou stránkou sú jednoznačne flaschbecky kedy sa tvorcovia vracajú do obdobia vraha z detstva, kedy sa kadečo vysvetlí, no a samozrejme samotná story, ktorá je vo viacerých sférach tak precízne poprepletaná, až človek žasne, ako to vôbec niekoho mohlo napadnúť. Všetko sa však hýbe v reálnej rovine, kedy logika nijak neutrpela, ba práve naopak, práve tá si dokáže v kombinácii s atmosférou (nie však temnou!) plne získať pozornosť diváka. Jediné s čím mám výhrady je záver a jeho rozuzlenie. Ten som skrátka nijak nepobral a popravde, celkom slušne som sa "stratil" ... ()
"Ve všem je stejné množství dobra i zla." Fotograf mě přibil k židli, jako to před časem dokázala Malá Moskva. Je patrné, že se Waldemar Krzystek srovnává se svou osobní historií, téma rusko-polského násilného nažívání je v něm hluboce zakořeněno. Ke zpracování si vybírá silné motivy. V Malé Moskvě to byl milostný příběh s přesahem do současnosti ve vztahu otce a dcery, Fotograf popisuje přerod milého bloďatého málčika v lidskou zrůdu Kam vkročí, zanechává krvavou stopu ... Pomocí flashbacků dává pomalu proniknout pod povrch. V jeho příbězích převládají silné ženy a zranitelní muži. Kostlivce ve skříni nemá jen Kolja ale i Lebiadkin a Nataša. Právě to vyřčené i lehce nastíněné mezi hlavními vyšetřovateli dodává příběhu lidskosti a uvěřitelnosti. Polská filmová škola ještě nezgynula! Luxusní podívaná! ()
Ťažko sa mi k tomu vyjadruje. Bolo tu cítiť snahu autorov o to, čo najviac dejovú linku zahaliť do rúška tajomstiev, no žiaľ nie všetko sa zadarilo. Oceňujem najmä originálny rozprávačský prístup, kde sa veľmi dobre striedali flashbacky do minulosti s prítomnosťou, čo celému príbehu dodávalo šmrnc. No tie jednotlivé nitky celého príbehu, ktoré sa zo spoločného klbka postupne rozmotávali, ma až tak nebavili a záver už vonkoncom nie. Riadny guláš teda, miestami až moc prekombinované. Taťjana Arntgolc je ale kus, to sa musí uznať... Slabší priemer. 55/100 ()
Výborný polský film, který mě hodně bavil. Sice mě trochu překvapilo, že se v něm mluví téměř výhradně jen rusky a polština tam skoro nezazní, ale vlastně to je logické vzhledem k zasazení většiny děje do Moskvy. (Rovněž mě tam trochu zarazilo, že hlavní postavy ruských vyšetřovatelů jezdí v luxusních audinách - buď to byl product placement, nebo nevím. Nějak se mi nechce věřit, že by policie v Moskvě měla tak prémiový vozový park). Vzato kolem a kolem, asi v tom filmu není nic, co bychom už neviděli někde jinde - v kriminálním žánru podle mě už snad ani nejde vymyslet něco vyloženě nového - ale nějak mi to nevadilo. Když se podaří jednotlivé složky spojit dobře dohromady - mít zajímavé postavy vraha i detektivů, napínavou atmosféru, kvalitní kameru, hudbu a střih, tak v podstatě nemůže vzniknout špatný film. Zde se to povedlo dokonale a těch 110 minut mi uteklo jako nic. Velké díky České televizi, že po dlouhé době v té jejich programové bídě odvysílala něco, na co se dalo koukat. ()
Mám ráda otevřené konce, ale ne u kriminálek, taková parádní a napínavá jízda, člověk pomalu nedýchá a pak najednou neví, proč. ()
Hodně povedená kriminálka, která není jen tak obyčejná kriminálka, ale má v sobě polské kouzlo. Nicméně, co ten konec? S ním jsem teda hodně nespokojená a potřebuju něco víc. ()
Trochu je mi ľúto, že sa nepridám k záplave štvorkových a päťkových hodnotení, ale nemôžem inak. Neoslovilo ma to. Veľa postáv, veľa dialógov, veľa dejových odbočiek, veľa flashbackov, málo uveriteľný dej. Nečudo, že som sa chvíľami strácal a, priznám sa. ani ma príliš nelákalo nájsť cestu späť. Verím,. že režisér v tom mal jasno a podcenil iba moju schopnosť vstrebať všetky udalosti a ich historicko-politické a iné aspekty, ktoré napchal do svojho diela. Nakoniec tri hviezdičky nie sú zlým hodnotením. ()
Mohlo to být za pět, ale buď jim na konci došel dech, nebo nevím, co měl zmršený konec znamenat? Dále místy nepřehledné, ztratíš se jedna báseň, což je škoda, protože jinak se jedná o luxusní krimi, s řadou odkazů na různá témata, dítě jako z hororu, vyšetřovatelé zaujali, flashbaky výborné, včetně vyšinutých postav. Ze závěru chytrá nejsem, řekla bych, že tvůrci přecenili své limity, přitom Poláci filmy tohoto žánru umí natočit příkladně, nebo ten způsob rozuzlení pokládají za zajímavý, což osobně ocenit nedokážu. Každopádně o tucet délek před kinematografii československou. Času nelituji. ()
Já jsem nesmírně rád, že jsem si Fotografa nezařadil do Challenge Tour, protože by to bylo hodně nefér vůči ostatním státům - Poláci by to zkrátka jednoznačně vyhráli, chci, aby to bylo zajímavější. Fotograf je naprosto strhující, inteligentní film, který v sobě spojuje prvky psychologického dramatu, thrilleru a krimi, a vyžaduje divákovu stoprocentní soustřeďenost od první do poslední minuty. Kdo na tenhle film šel po těžkém dnu v práci nebo ve špatném psychickém rozpoložení, nemohl se chytat. Napětím jsem místy ani nedýchal a hltal jsem nové a nové informace, které osvětlovaly děsivou minulost, z níž mi běhal mráz po zádech. První dojem ze závěru bylo velké zklamání, ale po chvílce bylo vystřídáno zadostiučiněním, že takhle to vlastně muselo skončit, takhle je to správně. Ve mně se zkrátka hned probudil milovník detektivek, kterého musel přebít milovník kvalitních filmů, u nichž není nutná doslovnost. Naši polští přátelé nám dávají pořádné lekce z filmařiny. A v dnešní rozjitřené době jsem rád, že máme možnost vidět vynikající výsledek polsko-ruské kulturní spolupráce a sledovat, jak si ve filmu vzájemně dávají místy roztomilé šťouchance. ()
Dobrá krimi s přesahem do rusko-polské historie. Dokonalá herečka v hlavní roli. ()
Film je hodně originální a po celou dobu diváka napíná. Chvílemi jsem byla zmatená a musela děj vracet. Ale jako psychothriller je film nadprůměrný. ()
Jelikož mi film byl doporučen (za což děkuji) a nevěděla jsem o něm nic jiného, než že jde o polskou krimi, tak jsem byla zpočátku trochu zmatená tou ruštinou, ale jak tam začali mluvit o minulosti v Polsku, tak už to bylo v pohodě. Musím přiznat, že kdybych to měla hodnotit striktně po detektivní stránce, tak jsem zas až tak moc nadšená nebyla, občas jsem se ne tak úplně chytala, o kom se v té které části vyšetřování zrovna mluví a ten konec mě taky tak úplně neuspokojil. Zato co se týká ostatních stránek filmu, tak to už je docela jiná liga. Tento snímek si svým temným stylem nezadá s těmi nejlepšími zástupci severského žánru, což se týká i hereckých výkonů. Postavy jsou dostatečně zajímavé a mají patřičně bezútěšnou minulost (přišlo mi, že až moc, dokud se to nakonec uspokojivě nevysvětlilo). Hlavní postavu vyšetřovatelky Nataši jsem si vysloveně oblíbila. Flashbacky s malým Koljou a vše kolem ruské okupace, to zase táhly po dramatické stránce a přidávaly tomu hlubší rozměr. A potěšila i zmíńka o Dostojevském. ()
Další dobrý polský filmový počin loňského roku za 3,5 hvězdy - na Město 44 nebo Jacka Stronga nedosahuje. Nataša mi trochu připomíná Sagu ze seriálu Most. Viděno v rámci Challenge Tour 2015 a 22.dnů evropského filmu. ()
... ()
o polské kinematografii nemám absolutně přehled,ale tak nějak jsem tušil,že oproti té české bude někde úplně jinde.Že je rozdíl až tak extrémní mě ale celkem překvapilo.Na Fotografa jsem narazil na doporučení a to co jsem dostal předčilo moje očekávání.Vtahující krimi thriller s atmosférou,kterou jsem dlouho neviděl ani u hollywoodské produkce.Celé je to navíc takové sympaticky nejednoznačné a nesnaží se vodit diváka za ručičku.Oba palce hore...80% ()
Reklama