Režie:
Danny BoyleScénář:
Aaron SorkinKamera:
Alwin H. KüchlerHudba:
Daniel PembertonHrají:
Michael Fassbender, Kate Winslet, Seth Rogen, Katherine Waterston, Jeff Daniels, Michael Stuhlbarg, Perla Haney-Jardine, Ripley Sobo, Makenzie Moss (více)VOD (4)
Obsahy(2)
Film se odehrává během vyhrocených momentů před zahájením klíčových Jobsových prezentací, které měnily dějiny, a to nejen počítačové. Poprvé Jobse potkáváme v polovině osmdesátých let, kdy na trh uvedl Macintosh. Od prvních minut utvrzuje diváky v tom, že legendy o jeho asociálnosti a nesnesitelnosti nelhaly. Je to monstrum, které šikanuje své podřízené za neplnění nesplnitelných příkazů, ponižuje matku (Katherine Waterston) své dcery, jejíž otcovství přes soudní rozhodnutí neuznává, do krve se hádá se svou pravou rukou Joannou Hoffmanovou (Kate Winslet), dokud nedosáhne svého. S ubíhajícími minutami se však z jednorozměrného psychopata stává mnohovrstevná osobnost, kterou budou diváci chápat, obdivovat, ale samozřejmě také nenávidět. Asi jako každou výjimečnou lidskou bytost, která viděla o kus dál, než všichni ostatní. (Cinemart)
(více)Recenze (600)
Tá opojná chvľa, keď zvíťazí pri kino výbere núdza z cnosti, ale po dvoch hodinách vo vás rezonuje pocit výhry v lotte a do sveta chcete vyziapať tú radostnú zvesť - FILM ROKA!!! Emócia, aká sa dostaví menej ako menzes po prechode, je pre filmového fanúšika bytostne čarovná. Steve Jobs všetko do bodky splnil za fiškálny rok 2015. Diskrétne geniálne dielo posvätené majstrovským dirigentom Dannym Boyleom, ktorý vyhecoval orchester k životným výkonom. Elementárne vystavaný príbeh, podaný neuveriteľne napínavým štýlom, detailne prešpikovaný scenáristickými delikatesami a tak herecky skvostne podaný, že si sánku hľadáte v okruhu dvoch terabajtov od Didaktiku. Súzvuk s hudbou zaručí, že v napätí pohlcete každú dychberúcu sekundu ako pri mlčaní jahniat na Veľkú noc. Pokiaľ rovnica nevykazuje zhodný ortieľ, chce to obsah ešte zopár krát pretrepať (nemiešať) v prehrávači. V takom prípade, nadšenie stúpa vzostupnou krivkou v nadväznosti s pocitmi, že niečo podobné už roky vyzeráte na obzore. V tomto rozpoložení už premýšľate aj o preklasifikovaní vlastnej top 10. ()
Luxusne vysústružený biják pre pozorných a problematiky znalých divákov. Premyslená voľba momentov z divácky atraktívneho zákulisia Jobsovho fungovania, komplexne pokrývajúca jeho osobnosť v pracovnom i rodinnom živote. Excelentnými dialógmi nabité do prasknutia, miestami tak sofistikovane zostrihanými, že sa na prvé zhliadnutie všetky informácie ani nedajú pobrať. A každá z nich je pre výsledný zážitok sakra dôležitá. Opätovnými zhliadnutiami bude preto kompexnosť filmu stúpať, čo sa v súčasnej kinematografii deje raz za dekádu. Fassbender nenápadne geniálny. ()
„Máte-li dost peněz na řádně agresivní marketing, v pohodě zabalíte brutálně předražené hovno do šik celofánu a prodáte jej bandě zmanipulovaných ovcí jako Mousse au chocolat.“ Štefan Práce. Prý génius a vizionář! Jeho tak zvané vizionářství spočívalo pouze v tom, že měl nebývalý čuch, jak si zaparazitovat na těch, co opravdu něco uměli a dokázali, třeba na Vozňakovi, a sem tam genitálně zneužíval marketing při prodeji pomalého a nekompatibilního, ale zato brutálně přesoleného zajíce v pytli. Zmrdi jako on nebo Vilém Brány, velkohubě proklamovávání jako pionýři počítačového pokroku, naopak s cílem ovládnutí trhu a dostatkem vaty v zádech razili od počátku heslo „Co urveš, to urvi, co neurveš to zkurvi“, a cíleně cokoliv progresivního buď skoupili a pohřbili, nebo případnou konkurenci korporátními machinacemi a intrikami zlikvidovali, jen aby jejich děravé nedodělky celosvětově monopolně dominovaly. Kdo si například kolem roku 1994, tedy v době, kdy ještě Malýahebký trapasil s třijedenáctkami, očichal OS2/Merlin, jenž si už v té době s přehledem vytíral prdel i s dnešními sedmičkami, ví, o čem mluvím. Čekal jsem proto plačtivý pomníček kultu peněz a moci, ale Danek Vře překvapil a objektivně mi naservíroval arogantního sociopatického egoistického kokota, co se neúměrně napakoval na Eplu I a II, a pak mu všechno v podstatě padalo na hlavu až do vzniku nesmyslného a marketingově vyhajpovaného kultu i-sraček! A Míša Bednář svým hereckým mistrovstvím tomu slizkému velečuráctví opravdu vtiskl duši. Tolik k nesporným pozitivům a mým dvěma hvězdám. Jinak je sledování toho psychotického dementa skutečně nuda k posrání a unylá snůška semiautistického žvanění pro mentálně vykolejené Baranoviče a další blahoslavené ufony. Ti si nedostatek zájmu stejného či opačného pohlaví kompenzují tím, že si aspoň za pětadvacet litrů koupí šrot Epla šestku, páč jsou masmédii a ostatními panici ubezpečováni, že je to ukrutně kůl, a až si ho jednou bude nějaký ten nagelovaný kluk / škaredá holka za uznalého „hmmmmm“ na rtech obdivně prohlížet, můžou jim třeba nenápadně hodit do Kokakoly roháč a KO-NEČ-NĚ si neumětelsky osahat i cizí pohlaví. A to by s pořádným, dvakrát rychlejším mobilem bez uživatelsky nepřátelského operáku za polovic, kam lze dokonce naistalovat i nějaké ty upytlačené aplikace, aniž by jim jej velký bratr bloknul, rozhodně nešlo, ne ne! ()
Sorkin mě neba. Možná je to dialogový virtuóz, ale jeho posedlost verbálnem někdy jde snad až proti podstatě audiovizuálního média zvaného film. ()
Oscar 2 nominace: Herec HR - Michael Fassbender, Herečka VR - Kate Winslet ()
Už bych si o něm měl konečně přečíst tu knihu! ()
Já chtěl původně vidět úplně jinej film a dobče mně tak. Nerozumím tomu dobytkovi co tady dělal střih, protože v časových pásmech jsem se neorientoval, celý mně to akorát sralo, bylo to narvaný dialogama, který mně nudili, fajn herci se asi hlásili sami za kvalitní jabka do svých pracoven, ale krom dobře zahraných scén a skvelých masek moc nemám co chválit. Třeba hudba vytvářela dramatickej podkres už někdy v půlce filmu působilo až směšně. ()
Rozhodne je to Sorkinova slovná masturbácia, často sa v dialógoch vysvetľujú veci, ktoré tie postavy vedia a nemusia ich opakovať, ale nedá sa neobdivovať tá celková štruktúra rozprávania. Je to vlastne divadelná hra o niekoľkých vystresovaných nástupoch na scénu. Pretože Jobs bol predovšetkým herec / komediant. Vďaka skvelým hercom je to ale pomerne strhujúci teáter. ()
Nešlo jinak, než to natočit odlišně a zaměřit se na rodinu nebo na dialogy mezi zajímavými postavami. Tedy tak, jak to v Pirátech ze Silicon Valley chybí stejně tak jako ve filmu Jobs. Na druhou stranu si nemyslím, že právě Steve Jobs by si zasloužil tolik filmů. Michael Fassbender a Danny Boyle sice předvedli poctivé filmařské umění, ale podle mě naprosto zbytečně. ()
║Rozpočet $30miliónov║Tržby USA $17,614,323║Tržby Celosvetovo $22,781,498▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA //počet predaných kusov ║ úvodný prológ od Arthura C. Clarka tam výborne zapadá, Michael Fassbender dialógovo valí ale ja som nestíhal tráviť tie všetky jeho nápady čo chrlil /videl v kine 2x: 65%/ ()
Technicky a herecky precizní film. Vykreslení Jobse, jeho vztahů k "lidem okolo", jeho přípravy na prezentace i obrovské posedlosti v "jedinou pravdu - tu jeho". Velice dynamická režie, intenzivní zážitek, který pohlcuje. Tohle je film, který si velký iSteve zasloužil a současně monument, který není pro každého, ať díky divadelnímu ladění nebo pro svojí cílenost na ty zásadní momenty Jobsovy kariéry a pořádně množství narážek na okolní dění nebo IT historii. ()
Brilantní JOB! ()
Celkem překvapivý film v kontextu kinematografie Dannyho Boylea, jakoby Danny Boyle naruby, režisér, který vždy kladl důraz na vizuální stránku svého díla a který doposud točil své filmy na fundamentu detailu a postav co nejblíže před kamerou, najednou obrátil formální stránku vzhůru nohama a odzoomoval na level celků, Steve Jobs je rámován nedetailně, z odstupu, což vytváří zajímavé kontexty, paralelně s tím se vlivem scénáře Aarona Sorkina postaveného ortodoxně na dialozích drží nefilmové podstaty, neboť celý film vypadá jako klasická filmová adaptace divadelní hry, žánr hojně rozvíjený (nejen klasickou) hollywoodskou kinematografií, v němž se jakoby rezignuje na princip filmového vyprávění a film slouží pouze coby nápodoba dramatického činoherního kusu (vzpomeňme Kočku na rozpálené plechové střeše či namátkou novodobého Polanského Boha masakru). Členění na tři akty, jednota místa, času a děje, prakticky vše postavené na třech hercích, filmové divadlo 21. století... ()
Není to o Jobsových mnohých (ne)úspěších v Atari, Applu, NeXTu či Pixaru a nejde tedy o film o vizionáři, který jejich prostřednictvím západní svět chtě nechtě nade vší pochybnost ovlivnil; a ne zrovna zanedbatelně. O něco více, ale i tak nikoli primárně a v plném záběru, to je o Jobsovi jakožto neskonale vděčném objektu zájmu, který v sobě snoubí (všeho)schopného v mnoha ohledech geniálního a velice inteligentního "vůdce", který uměl prodat svou inovativními vizi jako nikdo jiný, s nepopiratelnými obchodnickými schopnostmi i kouzlem osobnosti, stejně jako arogantního a mnohdy neopodstatněně krutého i emočně labilního manipulátora trpícího narcistickou poruchou osobnosti, který neváhá jít přes mrtvoly; a to i svých nejbližších. A to je ještě ta milejší stránka jeho odvrácené tváře. Ovšem zdaleka nejvíce je to o prostém vztahu komplikované osobnosti ke světu, kolegům, přátelům a především o hledání si cesty k sobě sama a nechtěné dceři. Je to do morku kostí typicky "sorkinovské". Ovšem tentokrát se mu chytrým tahem podařilo eliminovat častou výtku jeho práce; a sice že jeho postavy divadelně deklamují a nehovoří jako skuteční živoucí lidé. A tak to tedy rovnou pojal jako svého druhu stylizovanou divadelní hru založenou na fikci inspirovanou skutečností o třech aktech a vracejících se návštěvách à la Dickensova Vánoční koleda. Boylovi slouží ke cti, že krom jakože dobového formátu jednotlivých aktů se oproti svým zvyklostem drží v ústraní a nechává vše čistě na zběsilé tempo udávajících Sorkinových energických dialozích a výtečných hercích, kdy to zdaleka není jen o chvalozpěvy zahrnovaném triu Fassbender-Winsletová-Rogen. ()
1 Both Sides Now: clasicall and parametric. 1984. Stand and Deliver. 16mm. Flashback. 1988. Walk and talk. 35mm. Flashback within flashback. 1998. Stand and Deliver and Walk and Talk. 16mm, 35mm, Digital. Flashback recontextualization (unreliable perception) X 3 in 4 acts. Think different(ly). Change paradigm => Masterpiece. Movie of the year. 0 ()
„DÁMY A PÁNOVÉ, STEVE JOBS!“ /// Takže chcete říct, že Steve Jobs byl čurák? Dobrá…, ale zatraceně chytrej! Ten film prostě nemohl bejt jinej než Sociální síť. Jen tady je to víc divadlo, postavený na parádních dialogách a (samozřejmě) scénáři, kterej promítne celej život během několika (zásadních) prezentací. Posmrtná one man show Steva Jobse s tváří Michaela Fassbendera. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmennou knihu, kterou v roce 2011 napsal Walter Isaacson, jsem nečetl. 2.) Nevěřím, že se dá bejt slušnej i nadanej zároveň. 3.) Thx za titule „Jitoz“ /// PŘÍBĚH ***** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ * ()
// "Počítače byly sestrojeny, aby neobsahovaly lidské chyby. Já tenhle odmítám postavit s těmi tvými." Aaron Sorkin se překonal a vytáhl jeden z nejlepších scénářů za poslední roky, který ve třech emocionálně strhujících aktech stručně odvypráví vše, co byste o lidském charakteru měli vědět. Vynikající po všech stránkách, čistý zásah do černého, novodobá klasika. ()
Neuvěřitelně svěží a svižně natočený biopic. Boyle a Sorkin představují Jobse jen ve třech životních (resp. čtyřech) momentech a přesto ho vykreslí velmi hluboce. Fassbender rules samozřejmě! ()
"V 9:41 se zemská osa vychýlí jednou provždy." Tak našemu arogantnímu parchantovi, s největším egem na světě, postavili další pomník. Je takový obyčejný, nepopírá jeho zlodějiny, namyšlenost ani nedostatek lidskosti. Mně se vlastně líbily hlavně ty prezentace, zejména mexická vlna byla famózní, dále pak záměny mezi mužským a ženským Andy a výměny názorů s Wozniakem taky stály za to. Přesto pana Jobse nikdy nepozvu na grilování, nepodělím se s ním o žádnou ze svých převratných myšlenek a pokud mne bude chtít uplatit nejnovějším Mackintoshem, tak mu hrubě narvu umělého hlodavce mezi jeho půlky. Ano, ti bystřejší již poznali - já ho skoro až nemám rád. ()
Nedokážu si moc představit, jak může tento (byť) velmi profesionální počin oslovit někoho, koho nezajímá Steve Jobs, ani historie počítačů. Je pravda, že Danny Boyle prostřednictvím kulometných dialogů Aarona Sorkina servíruje takřka "dokonalé" zpracování životopisu jedné osobnosti, ale zrovna mě tohle koule nerve... Bez výtek, ale také bez nadšení. 7/10 ()
Reklama