Režie:
Dušan KleinScénář:
Ladislav PecháčekKamera:
Peter BeňaHrají:
Pavel Kříž, David Matásek, Linda Rybová, Filip Antonio, Emily Laura Hassmannová, Lukáš Vaculík, Josef Somr, Eva Jeníčková, Denisa Nesvačilová (více)Obsahy(1)
Štěpán, Kendy a Karas zůstali i po dvanácti letech sami sebou. Jsou to nerozluční kamarádi s nevyčerpatelným smyslem pro humor i schopností sebeironie, i když už s lehkým nádechem skepse. V něčem jsou však jiní. Dospívají, ale svým typicky básnickým stylem. Je jim padesát a cítí, že by měli dát svým životům nějaký řád a splnit si svoje touhy a přání. A jak je známo, zázrakům je třeba pomáhat! Kendy už má plné zuby reklam a jako buldok jde za svým snem o natočení celovečerního filmu. Karas se rozhodl hýčkat své vysněné auto Blue dream již pouze virtuálně. Více ho zajímá pohledná učitelka Drábková. Štěpán dělá zástupce primáře v nemocnici, kde urputně válčí s neústupnou ředitelkou. Tou není nikdo jiný než Vendulka Utěšitelka! Štěpánovou největší starostí je však jeho třináctiletý syn Junior, kterého po smrti Aničky-Zrzečky vychovává sám. Tedy samozřejmě za vydatné pomoci strejdů Karase a Kendyho. Na lásku a psaní básniček už Štěpán rozhodně nemá čas ani věk. Nebo ano? (Bioscop)
(více)Recenze (377)
Starý dobrý sarkastický, i přesto ale vtipný, pohotový a inteligentním humorem oplývající Štěpánek je fuč. Již druhý díl v kuse je nám servírován zhrzený osamělý chlap, který umí sotva uvařit vajíčka a výsostně se utápět v depresích všeho druhu. ()
Svět nikdy o básníky nepřijde, pokud budou na světe veselí, citliví a spravedliví chlapi. Ti filmoví básníci se stále mění, nahlížet na ty novější budeme další dekádu jinak, tohle byla relaitvně slušná komedie, která využila hlavně téma stárnoucích mužů a sentimentu, nic proti tomu, ale s těmi básníky, které známe z mládí, mají společného čím dál míň. Stačí jen si vybavit jejich défétistický postoj, který je už v názvu filmu. 50%. ()
Tvůrci básníků to se mnou mají lehčí, protože plus/minus patřím do básnické generace a sledovat tak další osud Štěpána a Kendyho beru osobně, korn když si přimyslím, že nejen Štěpána, ale i mě dokáží slečny elegantně zmasakrovat srdce a má prořízlá držka mně už nejednou přivedla do fáze pracovního odsunu. Na začátek bych chtěl poděkovat tvůrcům za to, že se vysrali na novinářskou projekci a ušetřili nás otrávenosti z rádoby odborných blábolů od xxkritiků. Básníci čekající na zázrak mají v sobě méně hrubosti a více původní básnické poetiky a zamilovanosti než předchozí porevoluční díly. Dost jsem se bál, dětského prvku, že se většina scénáristické pozornosti upne na něj, ale naštěstí tomu tak nebylo. Dětští herci působí sympaticky, ale většinu prostoru naštěstí nechávají dospělým, samozřejmě hlavně Štěpánovi a Kendymu. Vlastně je to u kluků pořád stejná linie, hledání lásky a tak trošku hledání sebe samotných, jen se mění věk hlavních hrdinů, doba a s tím i jejich klíčové strasti a slasti. Potěší návrat oblíbených básnických figur, hlavně oslavu narozenin Pepy Somra jsem vnímal jako jeho loučení a velký dík od tvůrců za jeho krásnou filmovou kariéru. Z nových postav zaujme "poetic girl" Rybařová, která na mě v podání Lindy přirozeně a přitažlivě, tu bych bral taky. Vendulka Utěšitelka je sice krapet starší, ale pořád by s přehledem dokázala utěšit mnoho chlapů včetně mě. Jedná se o velmi příjemnou, zábavnou podívanou, která se nebojí odkazovat na to nejlepší ze série aniž by ubírala prostor novému a velmi hezky, vtipně a lehce působícímu příběhu. Škoda tak velkého množství product placementu, protože bez něj by to hraničilo s hodnocením nejvyšším i tak se ale jedná o nelepší porevoluční básniky. ()
Permanentka do nostalgie pro nás, kteří jsme zůstali - a asi i navždy zůstaneme - sentimentálními blbci. Tady se uzavírá kruh a bilancuje se nad všemi druhy životních ztrát, ale přesto v srdci zůstává jiskřička naděje, že onen zázrak jednou opravdu přijde. Díky tklivé lince profesora Ječmena je navíc očividné, že se loučí i sám Ladislav Pecháček, a že až teď, více než tři dekády po vzniku prvního dílu, svět definitivně přichází o básníky. ()
K Básníkům se dá tak těžko něco napsat. To je jako své dávné lásce. Padla na mě nostalgie jak hrom. Strašně milý, něžný, roztomilý, ale i smutný film, všeho tam bylo dostatek. Skláním se před panem Somrem, ke kterému jsem cítila velkou empatii, zřejmě spojenou spojenou s mojí maminkou. Smála jsem se Kulíškovi a Vojtěšce, myslím, že se při natáčení docela pobavili a pak jsem fandila celé té bezvadné trojce ne úplně zralých stárnoucích mužů, ale stále plní toho klukovství, které známe z dřívějších dílů. Ano, bylo to umírněnější, ale vždyť je to tak i v reálu. A hudební podkres Ondřeje Brzobohatého a Jaroslava Uhlíře podkreslila citlivě celé Básníky, jim patří také díky. ()
"Zdravý organismus vydrží každé léčení." S tímto veteránským moudrem souhlasím a dodávám, že se mám rád a chci dlouho žít, takže se žádného léčení neúčastním. Jenže tohle je o doktorovi, který se pošesté zamiloval, pošesté recitoval a přestože tentokrát se mi jeho výběr líbil, tak mi to celé připadalo hrozně nudné. A do té nudy chodily postavy, které mě měly rozesmát svými starými vtipy, takže profesor Ječmen si zase pletl Šafránka s Kovandou, pan Bouchal vyzýval k prohřívání hlavových kostí a klín Vendulky Utěšitelky byl stále vstřícný. Mně to tedy nostalgickou radost nepřineslo a když se k tomu připadlo neustálé otravné vyrušování dětí, hádaví důchodci a trapný tanec Karase s vrchní sestrou, tak se mi ta pozitiva hledala hrozně těžko. A to jsem hledal všude - v autosalonu Mazdy, u Dr, Maxe i v Protonovém centru. ()
Toto je asi první film, u kterýho jsem nevydržel ani úvodní titulky. ()
Můžeme směle předpokládat, že toto je ten skutečný konec Básníků, protože s nimi Klein odešel do důchodu. Měla jsem možnost si scénář přečíst v předstihu a podívat se na natáčení na Kladně. A ačkoli jsem tomu nevěřila, překlopením do polohy rodinné komedie se to celé hezky uzavřelo. Linda Rybová je jakožto milá a křehká samoživitelka vysloveně vhodná poslední Štěpánkova láska. Svého zenitu se dočkává i Kendy, který zvažuje, že konečně natočí vlastní básnický celovečerák. Teoreticky může samozřejmě ve šlépějích původních Amatérů pokračovat Šafránek Jr., ale je otázka, jestli by něco takového bylo vůbec nutné. ()
Já jsem si film v rámci možností celkem užil. Staré díly jsem viděl všechny dostkrát a ačkoliv to trošku drhlo už od předposledního, jako taková vzpomínka na život je tenhle závěr dlouholeté série poměrně uspokojivý. Teoretizování o smyslu života, potažmo vzpomínky na dobře odžité mládí jsou vždy silné téma a řekl bych, že Dušan Klein už řekl všechno, co potřeboval. Tak zas někdy ve věčných lovištích... ()
Tenhle kouzelný svět básníků měl mít tři zastavení a mohli jsme na ně nostalgicky vzpomínat. Jenže duo scenárista Ladislav Pecháček a režisér Dušan Klein nechce nechat recitátora-lékaře Štěpána Šafránka odpočívat, přichystali jednoduchý a jasně čitelný děj, který neurazí, ale ani se nedokáže nějak hlouběji zapsat do divákovy mysli. Poskládali ho z několika mikro příběhů, kdy některé lze postrádat, jiné by si zasloužili nějakou scénu navíc. Skalní fandové si užijí mnohé narážky a odkazy na předchozí pentalogii. Kouzlo je dávno pryč, ale ve výsledku je to lepší, než poslední dvě zastavení (1993, 2004). Kromě ústředního dua přátel vítězí znovu Jaroslav Uhlíř. A Linda Rybová, na kterou je radost se dívat. ()
Nalinajkovaný, bez akejkoľvek snahy prekvapiť, no stále v rámci medzí pohodovo stráviteľný film, ktorý síce nijak mimoriadne nezabaví, no svoj účel ako vyplniť čas bez väčšej ujmy, bez problémov naplní. ()
Říká se, že v nejlepším se má přestat. Myslím, že to platí právě o Básnících. Raději se budu vracet do Štěpánových studentských let, než se dívat, jak nám osazenstvo krásně stárne, plešatí a bachratí. Zdá se mi, že se autorská dvojice Pecháček/Klein vyčerpala ze svých nápadů, poslední díl je doslova nastavovaná kaše. Ten minulý měl svá pěkná místa, končil optimisticky - nadějí. A mělo to tak zůstat. Takto dostává sexuálně laděná hexalogie ŠŽŠŠ (šest žen Štěpána Šafránka) silně nostalgický nádech s pachutí již několikrát přežvýkaného pokrmu. Pánové prominou. ()
Minule jsem naději v Básníky jednoznačně ztratil, teď se stal malý zázrak. Snad pro tu roztomilost Lindy Rybové, možná kvůli pár záběrům od nás z Kladna nebo pro ten letmý pocit Štěpánova déjà vu, jsem s tímhle dílem spokojenější než s těmi předchozími porevolučními. Nostalgie má svoje kouzlo .. ()
Tak básníci a možná i někteří diváci čekali na zázrak, kterého se sice nedočkali, ale původní pentalogii to nijak nepodkopává. Příběhově sice už úplně o ničem, ale aspoň ta nostalgie tu funguje, když člověk sleduje, jak ty postavy stárnou a on stárne spolu s nimi a nakonec i pár dobrých hlášek se tu najde. Nicméně poslední už by tenhle díl asi být měl. Po sedmé už bych tak shovívavý být nemusel.50% ()
Důstojné "zatím?" rozloučení s našimi hrdiny. Při sledování jsem se příjemně bavil a zároveň jsem si pohrával s myšlenkou, že by vlastně vůbec nebylo naškodu se s našimi Básníky setkávat častěji. Pokud byla původní trilogie v něčem silná, bylo to hlavně dané i faktem, že díly vznikly během 5 let. Takto sledujeme čím dál delší intervaly mezi jednotlivými díly a je to samozřejmě škoda. Protože si myslím že i dnešnímu divákovi má postava Štěpána Šafránka stále co dát. Linda Rybová jako ústřední láska obstála na jedničku. Přesně do tohodle typu ženské by se Štěpánek ve verzi 2016 určitě mohl zamilovat. Dětské postavy nerušící. Zkrátka za sebe hlásím spokojenost. 70% ()
Má to svoje kouzlo :-) ()
Hezké zakončení.. :-) ()
Na další pokračování básníků jsem se těšil. I když už je to ,,šestka'' dobrá zkušenost s předchozími díly mne udržovala v klidu na rozdíl od jiných pokračování a dokonce v jistém milém očekávání a těšení se. Nyní, krátce po filmu mám jen jedno přání. Kruh se nemusí vždycky zcela uzavřít a opravdu nerad bych viděl Štěpánka v eldéence s cévkou, kterak mu synátor na možná poslední narozky shání striptérku... Tenhle díl byl z celé té kolekce jednoznačně nejslabší. Opravdového humoru tam bylo co by se za nehet vešlo a všelijaké ty rádobyvtipné průpovídky hlavních hrdinů i ,,komparzu'' kolem byly už opravdu na hraně. Balanc to jakžtakž udrželo a k vyložené Troškovské trapnosti to spadávalo snad jen u replik Abrháma a MUDr. Leoše Mareše a jeho masturbace. Ze scénáře jsem cítil zjevnou snahu navázat, ale nebylo moc kde a s čím. Zkrátka Klein asi také čekal na zázrak. A bohužel stejně jako stokrát převyprávěné veselé historky na každém tom maturitním srazu po letech i zde to už nefungovalo a to zejména v podobě básniček, které se jak zlatá nit táhly každým dílem a odlišovaly Básníky od jiných komedií právě tou zlatou nití. Vždyť na básničky Štěpánek lovil všechny ty své lásky... Nasazení žijících (i dožívajících) známých tváří bylo vskutku masivní, nikoliv však všespásné. Moc mne potěšila účast pana Somra i jeho zpěv, z Abrháma jsem byl však upřímně zděšen. Hlavně herci vedlejších rolí leckdy neměli pořádně pořádně co hrát . Vrcholem byly herecké kejkle neherců z komparzu z nichž zaujme zjména jakýsi pán jdoucí si zase pro prášky na chřipku, protože se jí ne a ne zbavit! Ble... No a na závěr klasika dnešních českých filmů. Opět byl zde extrémně rušivý product placement, který prolínal značnou část filmu. Já nevím, ale to si to ti sponzoři neuvědomují? Vždyť Kendy to tam v těch bazénových sprchách skvěle definoval. Jeden z hlavní trojice je reklamou zhnusen, ale zároveň je jí celý film v němž ta postava hraje prošpikován. Tak trochu snénáristicko-režisérská schýza... ! Chápu, že to bez PP nejde, nebo jde ale s PP a prachy za něj to jde výrazně jinak, ale to se nenajde nikdo ani ze strany sponzorů ani ze strany filmařů, kdo v tom najde rozumnou míru? Takovou, kdy si to třeba divák ve filmu jednou všimne, ale už ho to pak neotravuje? To si někdo fakt myslí, že si po Básnících půjdu pro Preventan nebo koupit Mazdu?Celý film jsem dokoukal, ale konec už jsem - přiznávám vyhlížel. Neurazilo to, za břicho se ale popadat nebudete a zůstane vám něco mezi rozpačitou úctou k předchozím dílům a přáním že ,,sedmičku'' už fakt raději ne ! Za mně to je jen za dvě balení Preventanu, dvě Mazdy nebo dva protony? Prostě za dvě hvězdy. * * ()
50% ()
Také dôstojné sa rozlúčenie s trojicou kamarátov, plné nostalgie, fňukania za mladosťou a smútku za starými dobrými časmi. Inokedy by mi to vadilo, ale v tomto prípade sa dá prižmúriť očko. Asi to je tým horko-sladkým humorom. Na slabší nadpriemer to stačí. 70/100 ()
Reklama