Režie:
Michael ShowalterKamera:
Brian BurgoyneHudba:
Michael AndrewsHrají:
Kumail Nanjiani, Zoe Kazan, Holly Hunter, Ray Romano, Aidy Bryant, Bo Burnham, Adeel Akhtar, Linda Emond, Anupam Kher, Shenaz Treasury, Isabel Shill (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Kumail je stand-up komik, příležitostný řidič Uberu a největší fanoušek Akt X. Emily studuje psychologii, má skvělý smysl pro humor a rozhodně se teď nechce vázat. Alespoň do chvíle, než vyrazí na večer stand-up komiků. Duchapřítomný Kumail Emily okamžitě padne do oka, a i když oba tvrdí opak, brzy je jasné, že nepůjde jen o záležitost na jednu noc. Nadějně se rozvíjející vztah ale naruší záhadná nemoc, která Emily uvrhne do umělého spánku. Teprve v nemocnici se potkává Kumail s jejími svéráznými rodiči, kteří se přes počáteční nedůvěru s Kumailem postupně sbližují, což generuje řadu zábavných situací. (Aerofilms)
(více)Recenze (297)
Od Nabúchanej ma žiadna Apatowina natoľko nezaujala, ako práve Big Sick. Originálny námet pre romantickú komédiu, i keď tých stand-up vtipov mohlo byť viac. Ale nekorektný vtip o 11. septembri fakt potešil... Tvorcovia si na seba zobrali celkom slušné sústo, pretože skutočne netušíte, ako sa tieto komplikované vzťahy môžu nakoniec vyvŕbiť a je iba dobre, že viaceré veci ostali otvorené a nešlo sa cestou akéhosi náhleho precitnutia smerujúceho k jednoznačnému happy endu. Obaja herci sú perfektní, chémia funguje, nepôsobia ako zo žurnálu a keďže produkoval Apatow, tak sa neriešili nejaké morálne dilemy ohľadom sexu na prvom rande, čo je tiež iba dobre. Vlastne všetky rozhodnutia v tomto filme sú správne. ()
Ďalšia skvelá apatovská konverzačka s krásne odľahčenou a výchovne pozitívne poňatou aktuálne najhorúcejšou globálnou témou muslimstva. A s tradične ľudsky a trefne rozobranou vzťahovkou. Emocionálne, inteligentné, so scenárom (dialógmi) na oscarovú nomináciu. A Zoe Kazan ju tipujem tiež. ()
To tu zase máme ale kamingautů! A je úplně jedno, jestli jste se svými třemi a více hvězdami přiznali k tomu, že jste nevkusný přecitlivělý bukanýr, Rytmem života stylově vytříbená, enormně tlustá stará panna nebo zkurvený sluníčkář, co viděl nepohádkového muslimáka leda tak na propagačních letácích Sorošovy nadace, neúnavně jej nutící brojit za světlé asimilační zítřky plné burek, mešit a halalem týraného masa. Tohle je naprosto trapná, nudná a tupě užvaněná pičovina, romantická asi jako srací porno a vtipná jako vyhřezlá pupeční kýla o tom, jaxi odporná bezbradá kráva ze zoufalství narazila slizkého pakistánského cigoše, protože jinak by na ni nikdo nevlez ani v neoprénu a ve svářečské kukle. Všichni se tam chovají jako naprostí kokoti v nejlepších intencích zdegenerované americké kosmopolitní multikulti dekadence a ten Mižigar je tak strašně kůl, že ani trochu nepřipomíná onen vžitý a z devadesáti procent zcela odpovídající archetyp vyrachtané výbušné hadrové hlavy s kulturním nadhledem na úrovní 16. století, permanentně potěžkávající šutr ke kamenování a apriori považující jakoukoliv kikinu jen za ovci, která umí vařit a nedá se při šukání držet za srst. Ve skutečné skutečnosti je to ale samozřejmě úplně jinak, jsou úžasní, při jejich sledování cítíte žužu lomatické pnutí, vůni kávy, římského kmínu a arabské gumy, přičemž máte neodolatelnou chuť si jednoho hned adoptovat a koupit si s ním společné kupé v Orient expresu. ()
Oscar 1 nominace: Scénář ()
Na filmech, které vycházejí vstříc masovému vkusu samozřejmě není nic špatného. Tím, že se chtějí líbit (byť třeba řeší dosti bolestivá témata) a nekladou divákovi žádný odpor, pouze stavějí do nonkonformní pozice kritika uvědomujícího si, jak je s ním manipulováno. S Pěkně blbě jsem proto měl podobný problém jako s loňským hitem ze Sundance Tohle je náš svět. Ve filmu odvážně spojujícím observační komedii o střetu různých pohlaví a kultur (s humorem založeným po vzoru stand-up vystoupení na glosování každodenních situací) a melodrama je ale přeci jen méně banality a více opravdovosti. Prvním vítaným porušením romanticko komediálního schématu je nečekaně brzy přicházející rozchod, který zároveň nepředstavuje to nejhorší, co do vztahu ústředního páru zasáhne. Po náhlém žánrovém obratu sice středobodem filmu zůstává vztah, ale nikoliv chlapce a dívky, ale jednoho z partnerů k rodičům druhého partnera. Úvahy, zda jde o řešení originální, či zbabělé a vůči jedné z postav dost necitlivé, nejsou moc relevantní při vědomí, že takhle nějak to ve skutečnosti proběhlo. Film sice po změně tónu, jež může připomenout některé z komediálních dramat Jamese L. Brookse, zcela neztrácí humor, ale je vážnější, dojemnější a méně egocentrický než jiné romantické komedie od mladých tvůrců. Rodičům je věnováno skoro stejné množství pozornosti jako dětem, jejichž sebestřednost a nepřipravenost na život si uvědomujeme o to zřetelněji. Nečekaná změna perspektivy, se kterou znamenitě pracuje také Aziz Ansari v Master of None, nás tak stejně jako hrdiny vede k přehodnocení toho, na čem v životě skutečně záleží. Neschopnost nebo neochotu Emily a Kumaila vnímat nastalou situaci z pohledu toho druhého film důsledněji rozvádí v posledním, mírně repetitivním aktu lehce natahovaného snímku (což je ale nešvar většiny filmů natočených nebo produkovaných Juddem Apatowem). Tvůrci se svými postavami rádi tráví čas a nechávají je vést dialogy trvající často o pár minut déle, než je potřeba. Po většinu času se nicméně drží ústředního tématu „lásky navzdory“ a nikdy neodběhnou od hlavní dějové linie na tak dlouho, aby vyprávění ztratilo tah a začalo nudit. Většinu dějových odboček se jim nadto daří zužitkovat v emocionálně silném finále, kdy vám zásluhou střídání hledisek nebude záležet jen na osudu ústředního páru, ale také mnoha postav okolo nich. 75% ()
Citlivě a dokonale zvládnutá kombinace humoru, romantiky a vážných scén mně ohromila. Hlavní hrdina je klenot, který se třpitý napříč celou stopáží. Trefný dialogy rozesmějí i rozněžný. Je pěkně dobře, že existuje snímek Pěkně dobře, protože umí udělat báječnou společnost nejednomu fanouškovi filmu a to u filmů přece nejvíc kráčí, no ne, amigo ? ()
Chvíli trvalo, než jsem si na Kumaila zvyknul. Cirka asi dvacet minut jsem si byl dokonce dost nejistý s tím, jestli tahle komedie je opravdu komedií a nebo neotřelým dramatem. Jakmile se ale Zoe Kazan objevila na scéně (potažmo v kómatu) rozjela se smršť skvělého situačního humoru, který z Kumaila vycházela tak přirozeně, že byla radost na něj koukat. Třeba jeho první setkání s rodiči Emily je neuvěřitelně povedený. A podobných scének je ve filmu daleko víc. Nakonec se z neotřelého dramatu stala neotřelá dramedie, která ve mně dokázala po zbytek filmu vyvolat tak dobrou náladu, že jsem se jí nezbavil ani po shlédnutí. Přečetl jsem si totiž o filmu, že je podle pravdy a že hlavní postavou opravdového příběhu je stejný Kumail jako ten z tohoto filmu. V tu ránu film dostál úplně nové dimenze. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $42,873,127║Tržby Celosvetovo $53,063,818▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA ║ Tržby za predaj DVD v USA ║ Neviem, neviem ale mňa to akosi moc nebralo. /40%/ ()
Notypyčovole, já teču jak stará lednička! Ehm, za toto nadbytečně emfatické zahájení se omlouvám, já jen, že tu sedím dojatý a naměkko a culím se, jak kdyby mě mistrovsky vykouřila bezzubá cigánka. Ne snad, že by tato tuctová pákistánská feel good lávstory byla něčím originální, naopak, právě oním předvídatelným patosem mě pohladila po mé zjizvené dušičce. Není divu, že v téhle zkurvené době lží, depresí, stresu, smutku, zklamání, bolesti, kvazicitů, předstíraných orgasmů, nedodržených termínů, předraženého másla, Tomia Okamury, nevratných Frisco láhví a zasraných vlakových zpoždění mě dokáže rozněžnit tak prostinký, bezelstný příběh o lásce, kde když se holka chová divně, tak je to proto, že potřebuje srát a neví, jak to svému chlapci říct, nikoliv proto, že je nediagnostikovaná emopsychonarkomanka a má mu zničit celý život. Ano, i takový obtloustlý nihilistický patogen jako já občas projevuje emoce a případné xmrti se nudící sexy svině, jenž by mě chtěly ochočit a citově znásilnit, nechť se hlásí do pošty, jsem teď na jedno párměsíční zneužitíčko volnej. Da vstreči! ()
Co s tím, když v melodramatu hrají ústřední pár dva herci, kteří mne vůbec nijak neoslovují a nevzbuzují žádné emoce? Respektive pozitivní emoce? Nefunguje tam žádná chemie. Nevadí mi to, že on je Pakistánec a ona bílá Američanka, ale to, že on je necharismatický pokrytec a ona uječená emancipovaná hysterka. Zřejmě nový trend aktivistických romantických dramat, kdy jsou obsazováni herci, kteří mají vypadat co nejobyčejněji...nejreálněji...nebo jen špatný casting... Celkově jsem té filmové imitaci reality neuvěřil... A to se mi normálně indie komedie (z festivalu Sundance) líbí... ()
Jede se striktně dle osvědčeného syžetu typické Sundance midkult feel-good hitovky; tedy nevážně o vážných věcech, se společenským přesahem, nepřeslazeně a se sympatickými hrdiny. Ovšem ono to vůbec nevadí, když se u toho jeden opravdu zasměje, dojme a navíc se i něco dozví o kriketu v Pákistánu. ()
Příjemná dramedie, u které ne že bych se smál, spíš jsem se občas tak pousmál. Rozhodně jsem se ale nenudil. Přišlo mi ale ujeté, že se rodiče k cca čtyřicetiletýmu chlapovi chovaj, jak kdyby mu bylo osmnáct. ()
Příjemný film s aktuální tématikou muslimství s velmi sympatickým hlavním hrdinou, který mi bohužel v jeho Stand Up výstupech nepřišel vůbec vtipný, ale film si drží slušnou úroveň díky inteligentním dialogům, slušné romantice, silným emocím a člověk se také něco dozví o Kultuře Pakistánců, takže rozhodně film stojí za pozornost. 75% ()
// "Postavím na čaj. Nebo možná spíš otevřu flašku vína. Vlastně, nemá tady Emily někde whiskey?" Velká sranda, ve které se skrývá ještě větší srdíčko. Žádnej div, že to útočilo i na to moje. 8/10 ()
Dobrých komedií je teď jak šafránu (fráze co jsem nikdy nepoužil), tohle je taková ta civilní/ ze života, a to sice velmi pěkná. Baví herecky, spíná po stránce emocí, vyniká i takovým tím mezi českou lůzou populárním "multi-kulti" zabarvením a tématem lásky ve střetu kultur, potažmo zajímavou ústřední situací. Snad jen fáze zamilovávání mohla být ještě přesvědčivější. Takže nečekejte velký haha (vtípků je tu spousta, ale na vedlejší koleji) a s trochou štěstí... Mně to sedlo. ()
V Pěkně blbě nehledejte romantickou komedii, až na jeden nekorektní fór o 11. září a několik úsměvných momentů vyznívají pokusy o humor jalově - minimálně s ohledem na prostředí stand-upových komiků, ve kterém se Kumail pohybuje a pracuje. Jako melodrama, které chce dojímat a manipulovat s vašimi city, ale funguje překvapivě dobře. Pouhé tři hvězdičky jdou na vrub obsazení. Chemie mezi ústřední dvojicí je mizivá, ale zdaleka nejde jen o vzájemnou interakci. Oběma jednoduše schází charisma na to, aby strhli diváckou pozornost na svou stranu a utáhli hlavní role v příslušném žánru. Kumail zkrátka není Hugh Grant nebo Colin Firth a Zoe Kazan není Meg Ryan. A ještě jeden postřeh. Spíš než indie snímek ze Sundance festivalu mi tenhle kousek připomíná produkci hollywoodských studií. Dohazované nevěsty vypadají jako portfolio pákinstánské modelingové agentury a potenciální konflikty a bariéry jsou přehlíženy a retušovány. Ono vzbouřit se zavedeným pořádkům, jako jsou domlouvané sňatky, je jedna věc, přiznat se rodičům ke ztrátě náboženské víry a přechodu na pozice agnostika či dokonce ateisty je v konzervativním prostředí pákinstánského pojetí islámu věc nesrovnatelně vážnější a stěží představitelná. Tady by jediným možným důsledkem bylo okamžité a naprosté vyobcování z rodiny a komunity, kdy je dobré připomenout, že (velko)rodina a komunita má v islámské společnosti klíčový význam, který individualistický a racionálně založený Západ obvykle nedoceňuje a nezohledňuje. Celkový dojem: 65 %. ()
Připadám si jako Mirka, když dávám životu cizího člověka 60 %, ale když ono je to v druhé půlce vážně takové chcíplé, apatowovsky přetažené indie klišé. ()
| Rozpočet: 5 miliónov $ | Tržby: 55 miliónov $ | Tento žáner nie je ani zďaleka moje kafe, a dopadlo to presne, jak som čakal. Štandardne, bez prekvapení, s našrubovanými vyššími posolstvami. A tie stand-up výstupy? Nepochopil som, či to malo byť dobré, alebo práve znázornenie ich malého talentu. A to je veru zle. Raz určite stačilo, a pokial by som sa mohol rozhodnúť znova, tak to milerád vynechám. Nabucúce budem obozretnejší. ()
Jen protože je film o podprůměrném komikovi, neznamená, že může být nazýván komedií. Ale budiž, rozhodně jsem si tento snímek užil. Velice uspokojivě zakončené drama, co má hlavu a patu. 70% ()
Nejlepší romantická komedie roku a to bez nadsázky. Hlavně tedy proto, že je The Big Sick jednou velkou dvouhodinovou srdceryvnou přehlídkou životních příhod sympaťáka Kumaila Nanjiani. A taky proto, že si ke spolupráci přizval mojí oblíbenou Zoe Kazan a jak se posléze ukázalo jako podstatnější, ba přímo kardinální, hlavně její filmovou maminku Holly Hunter, jejíž emotivní scény jsou zkrátka úchvatné a užíval jsem si každou minutu. Těšil jsem dlouho a shlédnutí si i tak neúmyslně prodlužoval, o to větší skvost jsem však dostal. ()
Reklama