Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Miloš VacekHrají:
Radovan Lukavský, Jiří Vala, Jiřina Švorcová, Jaroslav Marvan, Vladimír Menšík, Stanislav Remunda, Miloslav Holub, Jiří Holý, Ilja Prachař, Eva Jiroušková (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Rok 1948. Drsná a syrová šumavská příroda je kulisou napínavého příběhu o lidech, kteří se po druhé světové válce stali nekorunovanými králi části našeho pohraničí. Jednotka pohraničníků vedená fanatickým poručíkem Kotem se spolu s novým členem strážmistrem Zemanem snaží zlikvidovat převaděče, kteří výborně znají svůj kraj a převádějí lidi na obě strany hranice... (Filmexport)
(více)Recenze (312)
Jestli to byla propaganda, pak byla geniální. Ani slovo o historické úloze dělnické třídy, ani náznak třídního boje. Všichni zlí jsou v podstatě pachatelé obecné kriminality; bylo by to úplně stejné, pokud by to bylo posazeno o dvacet let dřív a financové honili pašeráky. --- Dost pochybuji, že se našel politruk, který pochopil, že takhle může glorifikovat strážce hranic nejúspěšněji. Spíš si to vykládám tak, že Kachyňa měl objednávku a dokázal ji zručně vyřídit, aniž by divákovi před očima šermoval srpem a kladivem. ()
Jo, je to mistrovsky natočené, jo, má to působivou atmosféru a hrají tam skvělí herci, ale nad tím ideologickým marastem, kterým je celý film prostoupen, prostě oči zavřít nelze. Kdybych si měl vybrat, na čí straně budu stát, jestli na straně ozbrojených obránců komunistické klece, nebo na straně přeshraničních převaděčů lidí, kteří chtěli žít ve svobodě a slušné společnosti, zvolím ty druhé jmenované. ()
Je samozřejmě otázka, nakolik si můžeme dovolit bagatelizovat jednoznačné ideologické pozadí filmového Krále Šumavy. Klíčovou roli v tom ovšem má ono slovo "pozadí" - Krále Šumavy jsem totiž i četl, a jakkoliv je oběma jeho podobám společná věrohodná kresba ne úplně jednoduchých postav, knihu stíhá přízrak lidovědemokratické propagandy daleko krutěji a především až trapně názorně (hlavně při zadržení skutečného agenta chodce a jeho následném striktně podle předpisů a civilizačních zásad vedeném výslechu, kde se odkrývá jeho morální zkaženost). Ve filmu jde "jen" o zasazení a jakousi samozřejmou hrdinskost a pevnost charakteru, které samozřejmě nejvíc symbolizuje Radovan Lukavský jako velitel jednotky pohraničníků Kot. Znám řadu daleko naivnějších a větší zlo o několik řádů ostentativněji legitimizujících filmů, a je nutno říct, že žádný z nich nemá takové filmařské kvality jako právě Král Šumavy. Film-noir ze šumavských lesů - že je to k smíchu? Tak to je omyl, vážení. Naopak je to nepříjemné žití, které je až hmatatelné především díky vytříbené práci s kamerou, a leckdy nepříjemné až téměř fyzicky "díky" hudbě Miloše Vacka (alespoň už vím, proč mi podkres Krtečka přišel vždycky něčím divný:)). Lesy a blata, které neustále bičuje vítr a déšť, a halí lezavá mlha, polovina filmu odehrávající se v noci - při představě jak náročné muselo být tohle natočit s technikou konce padesátých let, mě jímá závrať. Takže abych to nějak shrnul. Veďte v patrnosti, že se díváte na film vyprávěný z pohledu "té špatné" strany (jako když ve válečných strategiích hrajete za Říši;)), a nehrozí vám žádná ideologická újma. Ten zbytek za to rozhodně stojí, a je to záležitost skutečně pamětihodná, po zásluze patřící do zlatého fondu české kinematografie. A kolegové právníci mohou vzpomenout na obdobně kontroverzní kapitolu právní vědy, jakou je legendární prof. JUDr. Viktor Knapp. Ať byl jaký byl, jeho teoretickoprávní publikace jsou prostě kvalitní. 80% ()
Technicky i herecky brilantní, ale ta osobitá interpretace historických faktů uráží mou inteligenci. Pokud bych se odklonil od politického pozadí, možná bych se i ke čtyřem hvězdičkám přiklonil, ale na to nemám (upřímně) žaludek... ()
Ideologie stranou? Zkuste jezdit autem s jedním kolem. ()
Ano, souhlasím, že film je neskutečně kvalitně natočen. Zejména atmosféra neuvěřitelným způsobem pomáhá snímku na napětí a dramatičnosti. Skvělým způsobem zde zahrál zejména Radovan Lukavský a jeho pes. Po filmové stránce nemám naprosto žádný problém. Bohužel zcela jasně zde nejde jen o filmovou stránku. Ano, je pravda, že Král Šumavy pašoval do naší země agenty, ale když se řekne A, musí se říct i B. Tentýž Král Šumavy, totiž také pomohl mnoha českým občanům v cestě za svobodou při útěku z totalitního státu. A byla to právě pohraniční stráž, která střílela občany své vlastní země jako králíky, jen proto, že už dál nechtěli snášet komunistický teror, který neumožňoval lidem v Československu ani svobodně opustit vlastní zem. Z tohoto důvodu mě napínavá a dobrodružná óda na naše baječné a statečné pohraničníky na západní hranici Československa hoří jak papír politý benzinem. ()
Král Šumavy je vzorový případ precizně natočeného filmu, který zároveň perfektně vykresluje tehdejší léta na Šumavě. A to jak z dobrého úhlu pohledu, u kterého vidíme, jak v tehdejší době lidé žili, tak z toho špatného úhlu, abychom věděli, co do lidí v té době hustili. To, aby všem dali najevo, jak je západ špatný. Obrovská filmová schizofrenie. ()
V Králi Šumavy se střetávají dvě etapy ve vývoji české kultury (kinematografie). Etapa "umění" prodchnutého ideologií, onoho až mýticky/metafyzicky černobílého světa, v němž je jasná hranice světla/stínu – dobra/zla a pozvolna se rodící nová vlna českého filmu. Povšimněme si, jak smrt krále Šumavy mysteriózně změní klimatickou situaci. Lze právem předpokládat, že inkriminovaný živel ve služnách imperialismu nejen že pomáhá převádět nepřítele lidu do bašty západu (odporné mlhavé nicoty na obzoru jménem Bavorsko), ale zároveň je zodpovědný za nelidsky hnusné počasí. Jeho zabitím dojde k hydrometereologickému zázraku... Dokonce i sloupy elektrického vedení hučí jinak. To je ideologie ve filmu... plíživá, nenápadná, odporně sugestivní. Dokonale podprahová. Patří k ní i kresba atmosféry pohraniční stráže, místa čirého kamarádství, správného chlapáctví (jehož archetyp, věrně kráčející ve stopách soreláckého románu alá Režáčův Nástup, ztělesňuje ostře řezaná Radovana Lukavského), doznívající harmonie ze staveb / dolů rodícího se socialismu... K heroizujícím tendencím přispívá i kamera, která často hrdiny zbožně snímá z podhledů a v kompozicích, připomínajících dobové výtvarné umění. Přesto si Krále Šumavy netroufám prohlásit za stejný balast, jakým je např. normalizační patlanina Major Zeman. Narozdíl od něj je totiž tohle dílko velmi kvalitním kouskem filmařiny a dokonalou ukázkou zvládnutí základních mechanismů manipulace a sugesce. Atmosféra prostě a jednoduše utkví, už proto, že je účelově vybičovaná do děsivé až horrorové ponurosti, ze které pak těží celá generace detektivek. Přesvědčivá práce s (polo)detailem, subjektivní "ich" kamerou, střihem a hudbou připomíná skutečně záblesk principů rodící se "nové" kinematografie, která se od neosobnosti stahovala do úzce subjektivní sféry postav. Je to zvrhlé, ale podle mého na místě. Nehodlám z těchto řádek vyvozovat nějaké důsledky. Král Šumavy je výtečně natočený "thriller" s bizarní ideologickou kostrou, kterou jsem nastínil. Pokud však nad touto úmyslnou manipulací necítíte alespoň malé zhnusení, není s vámi všechno v pořádku. A ještě marginálie: Denny, prosím tě, četl jsi o 50. letech někdy něco? Z tvého komentáře se mi protáčejí oči v důlcích... ()
Obdobný případ jako 30 případů Majora Zemana, řemeslně skvěle natočený, herecky hvězdně obsazený, scénaristicky výborně napsaný, napínavý, se skvělou atmosferou, ovšem z ,,hlediska vyššího principu mravního" rudý komunistický svinstvo, ideologický škvár... Jasně, Kachyňa byl (a musel být) poplatný době, ovšem oslavovat vrahy, kteří na hranicích popravovali slušné lidi, je hnus... ()
Král Šumavy je na 50. léta zručně natočený film, funkční i dodnes. A já jsem ochoten si ho vychutnat. Ano, VÍM o tom, že je je ideologicky deformovaný ( hrdinní pohraničníci, převaděči jako zločinci ), ale v tomto příběhu to ani za mák nevadí. Nedočkal jsem se ani jediného agitačního komunistického hesla nebo trapného schematu. Stačí, když film budete brát jako dobrodružný příběh. Kdybch měl filmy posuzovat jen podle ideologické nebo historické správnosti, tak bych musel nasázet spoustě po filmové stránce dobrých filmů odpad! ()
(ideologických 3,5* nahoru za kameru) ()
Zatraceně dobrý Kachyňův film. Vidíte tu nádhernou černobílou kameru Josefa Illíka? Drsná krása přírody Šumavy i drsný život v pohraničí na nás dýchají v každém záběru. Jasných 5 hvězd - na ideologii kašlu - takhle nějak to muselo na Šumavě v tu dobu opravdu být. Ukázka: http://www.youtube.com/watch?v=XyPa5ERzeNM ()
"Na koho tu vlastně číháme? Na Krále Šumavy? Toho už jsem jednou dostal. Kolik jich tu ještě bude?" U Krále Šumavy jsem jako dítě míval strach a jako dospělý se tomu moc nedivím. Kdybych totiž dostal od strany a vlády za úkol při službě vlasti dva roky chránit státní hranici u tohoto šumavského močálu, tak bych se vrátil jako jiný člověk. Pokud by mě tedy dříve nezastřelil diverzant nebo mi prokurátor nenavrhl trest smrti za to, že jsem nezastřelil diverzanta. Za mě je to velmi dobrý film, který dost vypovídá o své době. A pokud v něm někdo vidí jen komunistickou agitku, tak si dovolím poťouchle argumentovat tím, že poměrně výraznou roli zde sehrál saxofon a ten byl v té době označován za buržoazní nástroj. Že by rebelie? ()
Komunistický noir. Po filmařské stránce lahůdka: nápaditá, rozpohybovaná kamera, pohrávající si s odrazy ve vodě i na skle, spousta typicky noirových záběrů z podhledu. Osudové ústřední hudební téma. Dokonale dusná atmosféra. Femme fatale z konzumu. Ideologicky zvrácenost samozřejmě. Což neznamená, že jsem si to neužil. ()
Dobře natočený špatný film. Nebezpečný právě v té kvalitě. I když za mě spíš "objektivně" dobře, než že by mě nějak strhnul a vtáhnul. ()
Král Šumavy je především výborně natočený thriller s perfekní atmosférou a hereckými výkony. Je jedno, že se odehrává v padesátých letech na území socialistického Československa, děj je zkomponovaný tak, že místo děje a iodeologické pozadí nehraje příliš velkou roli. Příběh i dialogy se drží v uvěřitelné rovině, nejsou zde žádná agitační hesla a dobová schémata, proto tento film nezapadá do škatulky propagandistických děl jako jiné filmy své doby. Kdyby ti, co dnes vypouštějí své rozumy o demokracii, uměli točit aspoň tak dobře, možná by to s českou kinematografií nevypadalo tak špatně. Kecy o slušné a svobodné společnosti v této souvislosti neberu. Já jsem pořád doma tady, bez ohledu na režim, a kdybych měl volit mezi bojem za byť socialistické Československo a "svobodnou a slušnou" společnost západu (pokud člověk trochu myslí, vidí, že to s těmi přívlastky zas tak žhavé není), vybírám první možnost. ()
Z žánrového hlediska velmi dobře natočený, vysoce profesionální snímek s problematickým politickým podtextem. Fakticky propagandistický film o odvážných strážcích hranic, kteří čelí diverzi ze Západu. Atmosféru ani po letech filmu nelze upřít, stejně jako řadu pozoruhodných hereckých výkonů a profesionální režii. Zajímalo by mě, do jaké míry Kachyňa v době natáčení tomu příběhu věřil. Celkový dojem: s výrazným ohledem na řemeslnou stránku 70 %. Jedna z nejvýraznějších rolí Radovana Lukavského, ke které se on sám jen nerad hlásil. ()
Když ještě Šumava neznala Schengen, aneb rybičky, rybičky, esenbáci jedou! Mlha, blata, déšť a skvostná kamera „od pasu“ Josefa Illíka pohrávající si s odrazy vodní hladiny i okenních tabulí, jenže.. Když vám někdo znásilní ženu, vezmete jej na milost, protože si k tomu zapálil svíčky a pustil romantickou hudbu? ()
Kachyňovo ozvláštňující ztvárnění propůjčuje syrové látce z poúnora 1948 vedle básnického nádechu prostor pro výborné herecké výkony, jimž vedle Jiřiny Švorcové a Jiřího Valy vévodí Radovan Lukavský. Pohraniční vesnice nadaná jednotkou stráže hranic navíc zachycuje i zbytky starých financů vyjádřených další hereckou osobností Jaroslavem Marvanem. Obávané slovo ideologie je tu zachyceno v lakonických vzpomínkách na únorové události a v exulantech prchajících na západ do pro některé svobodného světa. Vcelku je to sugestivní obraz té doby, ze které nevyprchala vzpomínka na transfer německočeského obyvatelstva i zacházející obraz staré Šumavy. Za zmínku stojí i obsazení Vladimíra Menšíka v úloze, která jen potvrzuje šířku i hloubku jeho hereckého záběru podobně jako v případě Rudolfa Jelínka. ()
Nemůžu si pomoct, ale ta ideologie a tendenčnost tomu nejde nijak odpárat, je vnořená i do celé formy, od protivné schematičnosti postav i děje, ženských a mužských rolí, přes přehnanou expresi výrazů i scén, až po křiklavost hudby a dramatičnost přírodních výjevů. Docela jsem se těšila, že budu řešit dilema jako mnozí, jestli snížit výborně natočenému filmu hodnocení za poplatnost, ale tady se žádné nekonalo. *~ ()
Reklama