Režie:
Joko AnwarKamera:
Ical TanjungHrají:
Bront Palarae, Tara Basro, Dimas Aditya, Endy Arfian, Ayu Laksmi, Egy Fedly, Fachry Albar, Arswendi Nasution, Asmara Abigail, M. Adhiyat, Elly D. LuthanObsahy(1)
Píše se rok 1981. I přesto, že je Kak Rini dcerou známé zpěvačky, nevede se jí a její rodině příliš dobře. Doba slávy dávno pominula, tantiémy nevynášejí, úspory jsou z důvodu matčiny dlouhodobé nemoci pryč. Co teď? Prodat dům a přestěhovat se do menšího? To podle otce nepřipadá v úvahu. Nezbývá tedy nic jiného, než čekat. Když pak konečně skončí matčino utrpení, přinese to s sebou smutek. Smutek, ale i jistou úlevu a naději na nový začátek. Jak se ale nakonec ukáže, peníze jsou to poslední, s čím by si měli pozůstalí dělat starosti. Matčin hrob je nedaleko, otec odjel do města a vypadá to, že na legendě o tom, že se nebožtíci mohou vrátit mezi živé, je možná něco málo pravdy. Tedy alespoň v tom smyslu, že se NĚCO může vrátit. Rozhodně ale ne milující rodinný příslušník. (EMIA)
(více)Recenze (82)
Takej řbitov zviřátek z Indonésie, akorát teda tady je v tom chudák rodina zcela nedobrovolně a rozhodně nechtěli, aby se jim mamička vracela v takto dezolátním stavu a určitě by jí radši nechali hezky pod zemí se rozložit na atomy. Rodinka jinak celkem sympatická, tatík sice holá prdel, ale nejstarší dcera šukézní, brašule dobrák a dva menší bráškové překvapivě milí kluci a žádní rozmazlení kreténi, jooo moment, tohle vlastně neni Amerika, tak pak je to jasný. Jako bonus mají babičku, co terénní na vozejku a mamina, když ještě neprděla do hlíny, tak občas cinkla na zvoneček, aby jí pročísli háro. Když pak je mamča pod drnem a zvoneček vesele cinká dál, tak se rychle zjišťuje, že je něco kurevsky špatně. Každopádně obdivuju indonésany, páč navzdory mamce a dalším bubu věcem dál vesele zůstávaj v domečku a celkem i v pohodě. Já bych na jejich místě chytla infarkt hned první večer, oni se holt chovaj tak, že jim to sice trochu kazí večery, ale tak no booože, tak nám chodí mrtvola po baráku, svět se nezboří. Jelikož i mamce dojde, že sama asi neni dostateně bubu, tak vzbudí celej hřbitov a povolá jako bonus satanskou sektu a podnikne se hloubková invaze do domu. To už je, za mě pádnej důvod k vystěhování, pokud to teda rodinka vůbec přežije. ()
Když člověk vidí na imdb u nového hororu hodnocení 8.1/10 při více než dvou tisícovkách diváků, který je navíc podpořen výborným atmosférickým trailerem, šponuje to očekávání notně vysoko. Pengabdi Setan nakonec podle mne není úplně ultimátní hororový zázrak, ale určitě se jedná o výborně odvedenou práci a řekl bych že i o nejlepší dosavadní film Joko Anwara. Ten má hororové řemeslo v ruce, postrašit dokáže velice efektivně, jeho dva předchozí žánrové filmy dojížděly spíš na až příliš překombinované scénáře. To zda naštěstí úplně neplatí, jeho novinka je totiž vcelku tradiční duchařinou. Co mi chybělo k úplnému štěstí? Zatímco pomalé, atmosférické creepy scény Anwar zvládá levou zadní, když přijde na řadu něco trochu akčnějšího (třeba nehoda motorky a dodávky, nebo dítě nadpřirozeně vlající ve větru), jsou vidět rezervy, které dokládají, že nejsme v Hollywoodu, ale v Indonésii. Není to pro mě nic zásadího, ale z prožitku to trochu vytrhne. V rámci poměrně štědré stopáže 107 minut je pak ve filmu i pár přebytečných pasáží, které by se hodily pokrátit, a úplné finále bych naopak trochu prodlužil a ještě víc vyhrotil. ()
Remake podareného hororu z 80 rokov, A môžem povedať, že svojou kvalitou predbehol originál. Niet sa čomu diviť, keď je režisérom tvorca skvelého Modus Anomali. Aj v tomto prípade vytvoril parádnu atmosféru. Hororík o chudobnej rodine prenasledovanej zlým duchom po smrti ťažko chorej matky. Celá prvá hodina je naozaj bravúrna. Tam je toľko funkčných ľakačiek, že som každú chvíľu vyskakoval a následne to rozdýchaval. Kto má rád tie ázijské šoky, tak si príde na svoje. V záverečnej tretine je škoda, že to celé ustalo, hraje sa viac na efekt (nie vždy je to úplne vydarené) a na rozuzlení teda mohli popracovať trochu viac (ale aspoň sa tam posnažili maskéri). Súčasné hodnotenie na imdb 8.1 pokladám za zaslúžené. Možno aj to najlepšie, čo som videl z tejto krajiny v posledných rokoch. ()
Joko Anwar uznávaný Indonéský režisér, který má za sebou třeba pecku Pintu Terlarang či atmosférické Modus Anomali natočil dle kritiků jeden z nejděsivějších hororů roku a hodnocení v zahraničí 78% od 2500 lidí je vskutku obdivuhodné.Příběh o chudé rodině, kde matka trpí divnou nemocí už tři roky a nemůže vstát z postele natož mluvit ( zrovna scény s nemocnou matkou patří k hodně znepokojivým) a jakmile náhle zemře, vrátí se jako duch pro své děti. Já sice z filmu unešený vyloženě nejsem, poněvadž já a duchařiny nejsme příliš kamarádi, ale rozhodně musím uznat, že pár scén bylo obstojně mrazivých, lekačkami se nešetří, atmosféra je šponována celý film, vizuálně to ujde ( byť pár nedostatků by se našlo, ale na Indonéské poměry pořád klobouk dolů) a finále je solidní. Fanoušci duchařin si zde asi spodní prádlo vymění, ostatní uznají solidně zvládnuté řemeslo a jdou dále. Zvoneček je však efektivní strašící metoda! 70% ()
Po Safe Haven, Prepadovkách (najmä dvojke), The Night Comes for Us, Ratu Ilmu Hitam, Perempuan Tanah Jahanam alebo Sebelum Iblis Menjemput ďalšia indonézska (OK, indonézsko-kórejská) pecka. S ich domom nebolo všetko v poriadku už predtým. Ale po smrti matky sa potomkovia dostávajú do otvoreného konfliktu so silami zla, z nich, ako to v hororoch býva, sú napokon najhorší ľudia. Aby som ale nezavádzal: Pengabdi Setan je plnohodnotný horor s nadprirodzenými motívmi. Ponúka množstvo scén, ktoré sú nepríjemné a intenzívne. Počas pozerania záverečných titulkov som síce mal pocit, že pár nápadov zostalo nedokončených a že niektoré veci spätne nedávali logiku, ale i tak som bol nadšený. Veľa tomu dáva sympatický kasting a to, že hrdinami sú detskí a dospievajúci súrodenci, čo príbehu dodáva zaujímavý osobný rozmer (aj keď som si nejaký čas myslel, že otec je v skutočnosti manžel hlavnej ženskej postavy). Nedávalo mi síce zmysel, že v dome zostali aj ďalšiu noc, ale ústa mi zatvorila krátka, ale pekne brutálna scéna dopravnej nehody. ()
Ze zvídavých důvodů (kecám, chtěl jsem jenom machrovat, hehe) jsem si těsně před tímhle filmem pustil originální verzi z let osmdesátých. S čistým svědomím vám říkám, že jí můžete klidně vynechat, protože tam je zajímavých jen prvních a posledních 10 minut, zbytek jsou dialogy a naivitou nacucaná vata. To Anwarův remake je kvalitou úplně jinde. Celkem lišácky se mu daří pracovat s atmosférou, napětí dokáže šponovat i s obyčejným zvonečkem a i samotný příběh s odkrýváním pravdy má lepší vyznění, než film původní. Z něho sice chybí ona chůva s nepříjemným kukučem, ale na členy sekty i tak dojde. A příjemné je taky zjištění, že zdejší děcka vás úplně nenaserou a celkem dobře hrajou. Takže jo, povedlo se. ()
Zazvonil zvonec a s maminkou je konec.. Anwarovo švenkování kamerou je v rámci lekacích scén primitivní, ale účinné, úvod s cinkylinky matkou párkrát prožene dědu Morozka po zádech a nejmenší hrají tak (především hluchoněmá sekce), že si snadno získají vaše sympatie, nicméně jak byla ta mytologie i svou exotičností zpočátku zajímavá, tak s blížícím se koncem se ten inseminátorský kult a jeho otřepané supernaturální aktivity začaly zajídat (až tak, že jsem si přál, aby ty zombie přišel umravnit Iko Uwais). No nic, snad teď dole maminka zpívá povedený duet s Johnnym Favoritem.. ()
Vysoko kvalitný remake zabudnutej osemdesiatkovej bizarnosti, ktorá sa svojho času tak trochu pokúsila imitovať kultový "Phantasm". Joko Anwar sa k tomu postavil o niečo priamočiarejšie a natočil temný, okultno-duchársky horor, ktorým už po tretí raz ukázal, že v Ázii je novodobým hororovým kráľom. ()
Kiež by som to dokázal precítiť tak, ako ostatní. Napriek tomu, že duchariny sú môj najobľúbenejší hororový subžáner, toto je opätovne snaživá, no absolútne tuctová, indonézska záležitosť. Vždy keď pozerám nejaký horor z tejto krajiny, mám pocit akoby to točili jednou kamerou, v jednom a tom istom dome, s tými istými hercami, bez odlišnosti v štýle, podľa rovnakej šablóny, bez akejkoľvek snahy zaujať niečim originálnym. Jeden krát a nikdy viac. Toto je čisto priemerná záležitosť, obohraná skúsenosť, bez ktorej sa všetci hravo zaobídu. Nebyť rapídne živšej záverečnej tretiny, nedal by som ani tretiu, lebo ukecaných hororov je plná riť. A toto je presne ten prípad, kedy viac ako 50% diania, ovládlo mletie papuľou. ()
Jednou mě Anwar zklamal, tak jsem se mu rozhodl dát ještě šanci. Lepší, ale žádná sláva. „Mrtví jsou chytří, ví, jak používat baterku." Pro mě si evropská i americká kinematografie dokáže s motivem Ďábla poradit lépe. Tedy raději mám klasický satanský nebo gotický horor, než duchařiny. A tahat duchy do satanského příběhu mě nebaví. Laciné lekačky, nepříjemná hudba, ale slušná kamera. Oceňuji autonehodu, špatná nebyla studna, možná i útěk z domu, tedy až po tom, co celá rodina držela dveře a komicky u toho ječela. Kromě asijských bubáků něco z Poltergeista a Noci oživlých mrtvol v závěru. Nejhorší je, že horor má děsit, u tohohle se ale prostě bát nedá. Už jen ta předvídatelnost - co pak se objeví v meoskopu? Co v zrcadle? Koho má za sebou? Obehraná klišé zafungují snad jen na žánrové nováčky.... ()
Poněkud zbytečně natáhlý horůrek, ale jinak se snaží být originální a tajemný, což se mu díky neokoukanému prostředí východu docela daří. ()
Tahle solidně vypadající duchařina dojíždí na WTF konec, kterej poslal veškerou předchozí atmosféru do kopru. ()
Ten námet si rozhodne zaslúžil o hodne viac strašenia, napätia a lepšie využitie bubákov ako som dostal. Niečo sa tu síce nájde, ale nebola to žiadna sláva. Našťastie dejová linka aj keď bola pomerne jednoduchá, tak bola celkom zaujímavá, len niektoré maličkosti sa možno žiadali trochu viac dovysvetľovať, zvýšilo by to mysterióznu stránku snímku. Priemer. 60/100 ()
"Tuhá v patře vám to natře!" Zajímavá exkurze do indonéské rodiny, pověrčivé a tudíž nadpřirozenými jevy se zbytečně neznepokojující. Rodiny ne úplně chudé, neboť vlastnící pár zajímavých elektrospotřebičů, např. interaktivní rádio či reverzní gramofon a jako bonus ve spižírně vykopanou děsně hlubokou a pět metrů širokou studnu, to aby měly posedlé děti kam padat. Ideální film pro nerozhodné diváky. Co si dnes pustit? Duchařinu, zombárnu nebo něco o sektách? Hrozné dilema, Pengabdi Setan aby to spral! No vida, a problém vyřešen. Film nám též odpoví na palčivou globální otázku, proč se v Asii obyvatelstvo množí geometrickou řadou, místo aby, kvůli tendenci max jedno (nejlépe žádné) dítě v rodině, ukázněně vymírali jako my. Je to díky semenu, samozřejmě. Takové u nás v Agrofertu ještě nevyšlechtili (výzkum ustrnul na množení motýle). Leč firma Anwar-Tantowi to dokázala a jejich sémě zla hrstmi rozsévá jurodivá sekta satanových družstevníků po celé Indonésii, zejména na hřbitovech. Pak i zalévají, kvalitně pohnojí a sklízí, co zaseli (jako Babiš). KVÍZOVÉ OKÉNKO: [][] Slyším-li cinkání, co to znamená? A) Do obýváku ke stromečku přiletěl Ježíšek, děti honem tam! B) Cinká mi ve věži, ze šéfa v práci. C) To straší cinkací bába, ležící v patře v rigor mortis. [][] Je čas začít se bát. Pár týdnů se teď určitě budu vyhýbat cyklostezkám. Cink, cink, cink, cink... ()
Strašidelnosťou zhruba na úrovni sequelu Annabelle, akurát ešte s takou tou ázijskou mystikou, navyše netradične zasadenou do prostredia moslimskej Indonézie. A aj keď sa to dalo ešte strašidelnejšie, a aj keď (už tak geniálny) záver mohol ešte viac pritlačiť a trvať ešte o pár minút dlhšie, na 90 percent to stačí. A až na úplný vrchol to dotiahli scénky neuveriteľne nepríjemného, nevinného, detského smiechu (kto videl, vie čo myslím), a tá titulková, ktorá je úplný strop. Anwara sledovať ako prioritu. ()
Po téměř všech stránkách velice kvalitní film, až na tu jedinou a hlavní - Hororovou. Strašení bylo velice laciné a obyčejné a po polovině jsem usnul, takže jsem to musel dokoukat další den. Jediná krvavější scéna byla ta nehoda na motorce a to je prostě málo. Není to krvavý, není to strašidelný, bohužel tady více jak 2* prostě nedám. ()
Zahuštěné kondenzované hororové mléko s indonéskou značkou kvality. Množství žánrových klišé, hororových motivů i takřka vykradených scén z jiných filmů. Pěkný vizuál a efektní řemeslně moc pěkně zvládnuté strašidelné scény, kterých by se pravověrný fanoušek neměl nikdy nabažit, protože pak ho každý druhý horor zklame. Při sledování spokojenost, po něm zážitek rychle vyšumí, byť teda všechyn scény s mrtvou či živou mámou zpěvačkou byly perfektní, ta se jim potvora povedla. Naopak konec ve stylu Noci oživlých mrtvol snad ani nemusel být, účinek měl vcelku nulový. Za mě pěkné tři a druhý díl si pustím. ()
Začátek je opravdu velice dobře natočený, scény s matkou (ještě živou) jsou opravdu strašidelné a nepříjemné, nechybí hutná atmosféra a straší se parádně. Jenže jakmile matka vezme roha na onen svět už je během celého filmu jen pár lepších míst, do duchařiny se začne míchat satanismus a nakonec i zombie a bohužel to začne místy vypadat dost amatérsky, rozvlekle a prostě prapodivně, jak už jsme my antiasiofilové zvyklí. Jako žánrová jednohubka to jeden večer šlo, že bych to ale někomu doporučil? Ani při nedostatku hororů bohužel moc ne.55%. ()
"Jsou to jen nebožtíci. A ti jsou neškodní." říká postava v horroru. Obecně spíš Anwar tentokrát sjíždí klasická klišé a postupy (byť některé velmi nápaditě) včetně gramodesky přehrávané pozpátku. Ale zvládl lekačku, která mě po hodně dlouhé době fakt vyděsila. Ne, že jsem se "jen" lekl, ale fakt mě vystrašila. ()
Možná jsem snímek lehce nadhodnotil, ale udělal jsem to z čiré radosti. Na rozdíl od takzvaných hororů, které svého času plodili ve Státech jako na běžícím pásu a v nichž se skupina studentů postupným odživotňováním stále zmenšovala, aniž by v tom bylo cokoli navíc, Indonésané umějí vytvořit filmy plné děsivé atmosféry. A nezáleží na tom, jestli tak činí sami, nebo jestli s někým kolaborují jako v tomto případě. Jasně, divák si může povšimnout případných mezer v logice, člověk, který nemá rád asijský typ hororů, bude zákonitě zklamán (ale zase, proč by se na to vůbec díval, že jo?), ale já jsem si ty osvědčené dálněvýchodní záležitosti tuze užíval a několikrát jsem se dokonce opravdu lekl, a to se mi běžně nestává. No nebude to náhoda, že jde už o druhou hororovou záležitost, která ode mě dostává čtyři kousky, na níž se podíleli Joko Anwar a Tara Basro. / Poučení: Zemřeš-li, nezvoň. ()
Reklama