Režie:
Espen SandbergScénář:
Ravn LanesskogKamera:
Pål Ulvik RoksethHudba:
Johan SöderqvistHrají:
Pål Sverre Hagen, Christian Rubeck, Katherine Waterston, Trond Espen Seim, Glenn André Kaada, Ida Ursin-Holm, Ruby Dagnall, Mads Sjøgård Pettersen (více)VOD (6)
Obsahy(1)
Výpravný filmový portrét dobrodruha, který vyplňoval prázdná místa na mapě, dobyl jižní pól a jako první dosáhl se svými expedicemi obou pólů zeměkoule. Jaký ale ve skutečnosti byl Roald Amundsen? Celovečerní snímek Amundsen ukazuje nejen výpravy do neprozkoumaných ledových pustin a oceánů a polární lety vzducholodí, ale odhaluje i život a osobnost legendárního objevitele, včetně řady méně známých skutečností, jako byl jeho vztah s bratrem nebo milostné aféry. (Bontonfilm)
(více)Recenze (129)
Obrovské sklamanie. Podstatne viac čase ako expedícii sa venuje zákulisiu, dojem pokazilo aj pomalé načítavanie filmu, ale som rád že som naňho nakoniec nešiel do kina. Možno by na veľkom plátne vo mne zanechal silnejší dojem, ale od filmu som čakal podstatne viac. ()
Hezky výpravné, s badatelským duchem, kvalitním CGI i mejkapem a pozoruhodným hereckým výkonem Pål Sverre Hagena. Trochu to ale vázne ve vykreslení složité Amundsenovy povahy. Především skrze postavu Katherine Waterston, která nás spolu s Amundsenovym bratrem provází jeho příběhem. Jakoby byla do scénáře našroubovaná coby nevyhnutelný ženský element, pouze pro obhajobu jeho dobrých lidských vlastností. Přitom ale o jejím vztahu k Amundsenovi toho film řekne minimum a spíše líčí jeho vztah k jiné ženě. ()
Životopis muže, který jako první stanul na jižním pólu a kvůli svým objevitelským cestám kašlal i na svoje nejbližší. Spíš než dobrodružnou podívanou ale čekejte drama, jehož hrdinou je bohužel nepřístupný paličák, se kterým se ta dvouhodinová stopáž celkem táhne. Cestu k němu si nenašla ani jeho rodina, ani režisér. ()
Nejsympatičtější na celém filmu byl moment u závěrečných titulek, kde se střídala jedna česká postava vedle druhé. Přišlo mi to daleko sympatičtější, než samotný Roald Amundsen. Asi jsem opravdu nemusel vědět, že Amundsen byl tak nesnesitelnej. Radši si ho budu pamatovat "jen" jako objevitele a bude mi vše milejší. Škoda. Hezká kamera nebo pěkné interiéry a exteriéry bohužel neudělají životopisně nezapomenutelný film. ()
„JE TU JEŠTĚ NĚKDO, KDO NECHÁPE, CO TADY DĚLÁME?…“ /// Film protkanej norským patriotismem (poraženým je zde totiž podobnej blázen, a to Britskej polárník Robert Falcon Scott) o magorovi hledajícím ego v tunách ledu a v kose, ve který se i sáně těší na oheň. Film není oslavnou ódou na norskýho hrdinu, ale jde o pohled na obyčejnýho člověka, který všechno obětoval svýmu snu. Snímek se jmenuje AMUNDSEN, protože vypráví také o bratrovi Leonovi. Můžou vám chybět zažitý hollywoodský postupy. Skutky, které Roalda proslavily, jsou předvedeny důkladně, ale je to většinou stejně chladný, jako místa, kde se odehrávají. Strhujícího dobrodružství se prostě nedočkáme. To, že na těchto výpravách o dramatický momenty nebyla nouze, je pouze naznačeno. Film nenabízí tolik zvratů, aby mohl pohrdnout (a nevyužít) zážitky z expedic. I za cenu drobnýho přikrášlení skutečnosti. Je fajn dozvědět se, jak se plánovaly expedice v časech, kdy každý objev byl hrdinsky oslavován, dostat základy historické geografie, dozvědět se, jakých poznatků od Eskymáků bylo využíváno (v samotném snímku je kladen velký důraz na to, aby bylo používáno autentické vybavení, ošacení a rekvizity)… ale já se ptám, jestli to není málo, Antone Pavloviči? Vlastně Espene Sandbergu? /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 2.) Dobytí severního pólu jsem už viděl, ale jak se dobýval ten jižní… 3.) Zajímá mě počasí na Mount Wisting. 4.) Thx za titule „pozorovatel“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
I když film líčí Amundsena jako sympaticky nesympatickou a kontroverzní postavu, výsledkem je dost nezáživné a dlouhé životopisné drama. ()
Výpravný norský film se s viditelným zdarem vyrovnává s kontroverzní Amundsenovou osobností a citlivě reprodukuje jak hvězdné, tak podstatně méně světlé stránky jeho života. To, co po velikém Norovi zůstává, nejlépe charakterizuje pojmenování stálé polární stanice na jižním pólu: Amundsen-Scottova stanice, kterou r. 1956 vybudovali Američané. Norská národní kinematografie si zaslouží obdiv pro kvalitu své práce. ()
Skvělý životopisný film Amundsen patří mezi největší překvapení této sezóny. Film, na který nikdo nečekal, je naprosto strhující. Výtečná koprodukce severských zemí přijala mezi sebe také filmové dělníky z Česka (protože tady už se jinak ani o té spolupráci hovořit nedá, nabízíme služby, komparzisty, ale žádné umění) a vznikl pozoruhodný zážitek. Kdo byl stejně jako já unaven novým stylem životopisů, ve kterých prožíváme se sledovanou osobností jen miniaturní výsek z jejího života, může být nadšen. Protože tady prožijeme s Roaldem Amundsen celý jeho bohatý život. Tento legendami ověnčený průkopník mezi polárníky zažil mnoho vrcholů i pádů, jinak je jeho život vykládán z pohledu Norů, jinak z pohledu Angličanů. My si můžeme naštěstí doplnit zážitek plný nekonečných ledových plání četbou některých z Amundsenových vzpomínek. K výběru jsou předválečná vydání: Severozápadní průjezd, Letadlem k severní točně, Amundsen objevitel nebo Člověk objevitel. ()
V porovnaní s filmom "Cesta smrti kapitána Scotta k južnému pólu (Veľké biele ticho) (The Great White Silence, Veľká Británia 1924, 108 min.) bledne Amundsen vo všetkých ohľadoch. Teda okrem faktu samotného, že Nór sa dostal na južný pól skôr. Kým dokument o konkurenčnej Scottovej expedícii je strhujúcim dokumentárnym dobrodružstvom a úžasným prírodopisným dokumentom v jednom, Amundsen je veľmi štandardne nakrútenou životopisnou drámou polárnika a dobrodruha. Divácky pútavo zobrazuje nielen jeho nesporné bádateľské úspechy a prvenstvá na oboch protiľahlých polárnych krajinách zemegule, ale nevyhýba sa ani veľmi kontroverznej povahe. Vďaka nej si znepriatelil veľa blízkych ľudí, takí však géniovia už bývajú. Nechýbajú úchvatné zábery mrazivej krajiny. No všetko vypovedané je len skutočne dobrým remeselným štandardom. Bez snahy o formálne experimentovanie, či hlbšie emocionálne zaujatie. ()
Nie je to uplny shit, ale mam pocit ze dvojhodinove citanie wikipedie s rovnomennou flasou vodky by bolo podnejsie a zabavnejsie nez tato skuska tepezlivosti 5/10 ()
O Amundsenovi jsem ledacos věděl (a teď nemyslím tu vodku) a mnohé si pamatoval ještě ze základní školy. Tento film však mé spíše povrchní znalosti o dost rozšířil a ukázal osobu tohoto dobrodruha i v jiném světle. O expedici Italia jsem se už jako dítě dočetl v knize Fr. Běhounka, tudíž jsem věděl, jak film dopadne. I přes to však je tento snímek přínosný a dobře zpracovaný. ()
Škoda. Veľmi sa mi tu páčil rozobraný a rozpitvaný Amundsenov charakter a vývoj jeho postavy. Ani udalosti okolo neho a následné skutky neboli zlé. No ten spôsob podania všetko do veľkej miery zabíjal. Nudné, nezáživné, rozťahané, ospalé.... akoby tam všetko bolo bez života. Na lepší priemer to však stačí. 65/100 ()
Ísť na podobný životopisný film tesne po prečítaní biografickej knihy (A. Jakovlev) o tomto bádateľovi je úplne iný zážitok, než ísť na film ako na neprebádaný kontinent, ako učinil Amundsen napríklad v prípade Antarktídy. Amundsen je totiž životopis ako z rýchlika, ako to už v takýchto prípadoch býva a to najväčšie potešenie mi práve poskytovalo prekrývanie prečítaných faktov s obrázkami na plátne. No ale keď sme na jednom či druhom póle a v jeho okolí, tak sa skutočne je na čo v kine pozerať. Menej logické je už zarámovanie rozprávania do rozhovorov Roaldovho brata s jeho milenkou a trochu zbytočné filozofovanie nad samotnou osobnosťou polárnika, aj tak bol stále niekde v snehu a na ľade. Samozrejme ide o materiál na niekoľkosériový seriál, kde by jedna expedícia v pohode vykryla celú sériu a bola by napínavá od začiatku do konca. Dúfam, že sa raz podobného projektu dočkáme. ()
Film vysvetľuje, čo veľkého bádateľa motivovalo k tomu, aby svoj život zasvätil teplotám pod nulou. Ono to predsa len nie je med lízať, keď si len tak mimochodom poviete: „Päť mesiacov do východu Slnka.“ Spracovanie možno pôsobí tak trochu nudnejšie a Amundsen nepôsobí sympaticky, ale aspoň sa napríklad dozvieme, že ho napadol ľadový medveď, to mi bolo doteraz neznáme. Navždy ostane zapísaný v histórii, no to naháňanie prvenstiev ho nakoniec stálo aj to najcennejšie. ()
Nikdy mě nenapadlo, že by se o Roaldu Amundsenovi dal natočit nudný film. Norům se to každopádně podařilo. Šli na to od lesa. Jednak se do dvouhodinového filmu rozhodli narvat všechno. A pro jistotu to zarámovali vzpomínkami dvou lidí, kteří u skoro ničeho z vyprávěného nebyli. Ocenit se možná dá kamera, výprava a kostýmy, ale jako životopisný film nic moc. A jelikož jsem v dospívání hltal knihy o polárnících, tak jsem byl vyloženě zklamaný. ()
"JIžní pól jsem plánoval tak důkladně, že to vypadalo jednoduše. To byla největší chyba." ■ Tento film je hloubkovou sondou do duše Amundsena. Nevíme, jestli naprosto přesnou, ale působí tak. Amundsen je nesmírně ctižádostivý, důsledný, miluje polární oblasti víc, než většina ostatních, dokáže být ješitný a občas se rozhoduje tak racionálně, až působí bezcitně. Tragédie člověka, který dosáhl neuvěřitelné, ale nedostal vždy uznání tam, kde by si to přál. Člověka, který na konci života útočil na všechny kolem sebe, ale přesto dokázal dál bojovat a milovat. Respekt. ■ Trailer https://m.youtube.com/watch?v=EZL3LCuIJDU ()
wut? ()
Díky zasněženým záběrům film dokáže působit velkolepě, ale ve výsledku je dost nudným životopisným filmem o slavném polárníkovi, který by se více vyjímal odpoledne v TV než na velkém plátně. Film nepřináší do daného žánru nic nového a herecky i režijně, působí hrozně lacině. ()
Shlédl jsem včera v jednom filmovém klubu v Praze. Ze začátku záběry ledu nad zamrzlých mořem vypadaly dramaticky, ale pak začne důkladná salónní konverzace u sklenky ve vyhřátém interiéru bratra , jedné z Amundsenových milenek apod., z níž si děláme dojem o hlavním hrdinovi. Kamera vytváří krásné záběry, ale mě tento typ monotónní krajiny moc nebere. Podobně jako krajina na mě působilo vyprávění - jednotvárné a monotónní. Amundsenův brácha je mnohem zajímavější postava. Tento nevzrušivý film si určitě podruhé nepustím. Amundsen první dobyl jižní pól, jako první propul severozápadní cestou kolem Severní Ameriky, vzducholodí přeletěl přes pól severní a je tak prvním člověkem, který dosáhl obou pomyslných vrcholů zeměkoule. Evropě přinesl zásadní poznatky o životě Inuitů, je po něm pojmenováno několik ostrovů, zálivů, hor a dokonce i jedna planetka. Amundsen mohl být dobrodružným dramatem o přežívání v extrémních arktických podmínkách - a zčásti je. Dále mohl být komorní studií složité povahy muže, kterého vlastně nikdo doopravdy neznal, protože si všechny držel od těla - a to také zčásti je. A zřejmě to bude kámen úrazu. Biografie slavného objevitele je schizofrenní skoro stejně jako on sám. Nejde o to, že by se film po celou dobu nemohl rozhodnout, čím vlastně bude. Spíš to vypadá, že autoři snímku prostě chtěli, aby byl obojím, jenže to se do 125 minut obsáhnout zkrátka nedá.Dvě zásadní postavy v životě hlavního hrdiny jsou zajímavě načrtnuté, ale samy nemají žádnou hloubku, působí tu jako vyprázdnění panáci tupě odříkávající kapitoly z dějepisné učebnice. Jako diváci o nich nic nevíme.K tomu žádné napětí z polární pustiny. ()
Na důkladné poznání Amundsenovy osoby/osobnosti je tenhle životopisný film samozřejmě nedostačující, protože povrchní, zkratkovitý, dost možná i tendenční a dost určitě divákem manipulující (ostatně jako asi úplně každý historický film). Ale na zběžné seznámení se s tímhle rozporuplným chlapem je dostačující víc než dost a nakolik jsem si ověřoval na netu, tak základní fakta by měla sedět, scénáristi nic výrazně "nevylepšili". Jen ten kýčovitý, stádu průměrných diváků poplatný závěr s Aurorou Borealis, si mohli tvůrci odpustit. A taky bych uvítal mnohem víc scén z Amundsenových výprav (ale to by samozřejmě chtělo výrazně vyšší rozpočet). Pro mě byla daleko nejzajímavější pasáž (bohužel hodně krátká) o Amundsenově dobytí jižní točny, protože jsem kdysi jedním dechem zhltnul deník jeho konkurenta a poraženého rivala kpt. Scotta, který považuju za jednu z nejsilnějších (a tím nemyslím nejtlustších) mnou dosud přečtených knih žánru "literatura faktu". Vychutnával jsem si i polární exteriéry (i když sporadické a samozřejmě natáčené všude možně jen ne na pólech) a zasnil se při tichém a vznešeném letu vzducholodi Norge nad Arktidou - taky bych takhle rád letěl... ()
Reklama