Režie:
Sergej LoznicaScénář:
Sergej LoznicaKamera:
Oleg MutuHrají:
Boris Kamorzin, Valeriu Andriuta, Sergei Kolesov, Georgij Dělijev, Tamara Jacenko, Ljudmila Smorodina, Valerij AntoňukObsahy(1)
V Donbassu, regionu na východní Ukrajině, probíhá hybridní válka, tedy otevřený ozbrojený konflikt spojený s vraždami a loupežemi, které v masovém měřítku páchají separatistické skupiny. V Donbassu je válka nazývána mírem, propaganda považována za pravdu a nenávist vydávána za lásku. Cesta napříč Donbassem odhaluje řetězec kuriózních dobrodružství, v nichž se mísí fraška s tragédií stejně jako život se smrtí. Není to příběh jednoho regionu, jedné země či jednoho politického systému. Snímek pojednává o světě ztraceném v post-pravdivých a falešných identitách. Je to film o každém z nás. (HBO Europe)
(více)Recenze (76)
Snažit se pochopit historickou událost z filmu je stejně pošetilé, jako nechat si ji vysvětlit od politika, takže jsem doufal že uvidím zajímavý příběh. Bohužel jsem dostal jen vysvětlení. Režisér převážně dokumentárních filmů pojal epopej ze života separatistických republik téměř jako hraný dokument. Slovo mystifikační vynechávám, ale daleko od pravdy bych s ním nebyl. Názorový proud je jasný, postavy vyhroceně šablonovité a teorie nezkalená praxí života. Děj jako takový tam ani nebyl. Celý snímek se skládá z více či méně povedených, ovšem velice zručně natočených krátkých scének obsazených čím dál bizarnějšími postavičkami. Myslel jsem si že úředníka klevetícího deset minut v kuse (přísahám Bohu že se ani nenadechoval) ze třetí scénky nic netrumfne, ale povedlo se to hned v té páté. Pokud je mezi jednotlivými obrazy pojítko, tak spíše lyrické než příběhové. To se podepsalo jak na atmosféře, tak na síle výpovědi. Obojí totiž nestálo za moc. ()
Loznica je bezesporu demagogické bulvární prase. Ovšem v celé kauze geblsují všechny strany a na východ od Čiernej nad Tisou žije jen zkurvená animální pakáž, schopna vegetovat jedině v nevolnictví pod diktaturou libovolných neseroucích se zkorumpovaných oligarchů, tudíž pravda bude asi někde venku. Donbas je rozhodně obskurně přepálený výkal, v němž si nějaké BěloÚkáčko hraje na Rífnštálovou střihnutou Pasolínym a dělá z DLR málem KLDR, avšak v detailech, jako například svatba Vasilisy Oslizovny Prasoxichtinové a Vladimira Odpornoviče Impotentina, je to snad zrůdnější než selfíčka Ornely Štikové, a to je nutno docenit alespoň dvěma hnusně vyhnisanými vředy Nejvyššího sovětu. ()
Není to nějaký ucelený příběh, ale sleď scén v oblasti Donbasu nevím jestli se takhle nějak udály a nebo jsou vymyšlené. V každým případě jsem rád, že žiju v Praze a ne tam. ()
Přiznám se, že jsem to čekal lepší. Na záběry z Donbassu jsem totiž byl hodně zvědavý. Nakonec ale u těch záběrů bohužel zůstalo. Je totiž úplně jedno, jaký je v tomto případě příběh, když ho tamní konflikt převyšuje. Navíc celá ta filmařská technika je tak strašně neosobní, že to vypadá, jak kdybyste koukali na dokument z válečné zóny. Film absolutně bez emocí, ale tím nechci říct, že není zajímavý. Vypovídající je dost. ()
Škoda, tohle se moc nepovedlo, volný sled téměř nesouvisejících výjevů, obrazů, které spojuje pár postav a především jednota místa, čemuž ovšem výrazně chybí nějaký jednotící a nosný příběh, jeho absence je velkým minusem. ()
,,PODÍVEJTE, JAK TU ŽIJEME.…“ /// Místa a města, kde se čas zastavil. A teď do nich navíc přišla válka… Novodobej středověk předvedenej místy až dokumentárním způsobem. Napadaj mě takový ty myšlenky, jako proč tam nejde světový strážce míru udělat pořádek…. Ale pak si říkám, nakolik je tohle všechno filmová propaganda? Zajímal mě pohled na problémy týhle oblasti. Dostal jsem málo. Třeba ta debilní svatba – ty vole, sice ano, takhle tam asi žijete, ale jinak je to úplně vo hovně! Výpovědní hodnotu upozaďujou věci, kterým nerozumím nebo mě neberou… /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Spasí mě prej jen Čurila Plenkovič. 2.) Chystám se do Novoruska. 3.) Thx za titule „need4seed“. /// PŘÍBĚH *** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Absurdné, hrozné a tragicko-smiešne výjavy života vo vojnovej zóne 21. storočia. Odohráva sa na Ukrajine, susediacej so Slovenskom. Zamerané na život v novoruských územiach (Nové Rusko je konfederácia dvoch, takmer nikým neuznaných štátnych útvarov, Doneckej a Luhanskej ľudovej republiky; Ukrajina ich považuje za teroristické organizácie a aktívne proti nim bojuje). Odosobnený dokumentárny štýl ukazuje, cez zdanlivo nesúvisiace výjavy, komplexné uchopenie nesmierne ťaživého prežívania v území, takmer denne ostreľovaného z oboch strán konfliktu. Chod územia a jeho správu kontrolujú násilnícky pôsobiaci muži so samopalmi a ponižujúco povýšeneckými rečami a príkazmi. Sami ovládaní pokynmi zhora - cez vysielačky a mobily. A nemýľte sa - nie som obhajca politiky Ukrajiny. Film síce ukazuje prevažne život v Donecku, nachádzajúcom sa v Novorusku, no rovnako absurdné, kruto-smiešne a desivé obrazy je možné nakrútiť i na ukrajinskom území, s rovnako násilníckymi, na povel zhora riadenými žoldniermi. Peklo na zemi zažívajú ponižovaní civili na oboch stranách barikády. Barikády (štáty) sa pritom snažia vyvolať dojem fungujúcej správy území. Úvodná scéna z pôrodnice ukazuje skutočný stav vecí - chladničky a mraziace boxy sú plné mäsa, klobás. Občas je mäso vo výparníku pomiešané s anestetikami. Nemocničné priestory sú plné krabicových džúsov a sušienok. Tie sú ohryzené myšami. Po zemi sa povaľujú nahnívajúce vrecia zemiakov. Skorumpovaní dodávatelia si mädlia ruky a zisky s rovnako skorumpovanými doktormi, colníkmi a samozvanými zástupcami štátnej správy. Na Ukrajine, v Novom Rusku, Rusku. Jednoducho -Byzantská ríša a jej povestný systém štátneho rozkrádania a za peniazmi sa naháňajúcej byrokracie nezanikla, len sa rozdrobila do viacerých štátnych útvarov. Tak, aby sa na utrpení bežných občanov nabalili mnohí nenažraní vlci. ()
Taky Donbas, ale francouzskej: https://www.youtube.com/watch?v=b8j0tJsKltg ()
Loznica je chytrý tvůrce s širokým rozhledem, který přetváří klasickou látku (syžety a struktury klasických literárních děl) a aktuální témata v autorsky velmi suverénních filmech + detaily; fikce/realita; zkratka ()
Kaleidoskop tuposti, hloupého nacionalismu, bezcitné brutality a fanatizmu. Citelnou slabinou je absence jednotícího aspoň trošku zajímavého příběhu. ()
Podľa mňa je toto, čo som teraz videl, čistý a brutálny hardcore! Pred spaním by som si to teda nepúšťal! ()
Donbas, místo zasažené válkou, o kterou již média nemají zájem, a místo zrodu samozvané Doněcké lidové republiky. Do její každodenní absurdity se vydáváme v dokumentu původně vystudovaného matematika Sergeje Loznicy, který nám servíruje koktejl bizárností, hororu i násilí. Setkáváme se s tvrdou propagandou, pečlivou tvorbou fake news, hádkami na zasedání místní vlády, tvrdou šikanou mezi vojáky i okolím nebo fraškovitou svatbou. Zajímavý osobitý pohled na tuto často přehlíženou oblast, o němž však nevím, co přesně chce říct. Zároveň doporučuji si předem pro lepší orientaci ve filmu přečíst alespoň pár základních informací o donbaském konfliktu. ()
Na můj vkus až příliš přeplácané. Kdyby to bylo zpracováno jinak, mohlo to být mnohem lepší. ()
Moje hodnocení je velmi subjektivní, to nepopírám. Život lidí, nejen na Donbase, ale skoro na celé Ukrajině stojí za houby, to je fakt. Když už ale chci natočit film, tak nenatočím takovou agitku, ze které až přechází zrak. Kdyby podobný film natočili na východě o zbytku Ukrajiny, tak by se to nikdy do vysílání nedostalo, tahle z toho mnozí budou dělat něco, co možná ve skutečnosti ani není. Ale jak už jsem psal na začátku, je to jen velmi subjektivní dojem, jak na celý konflikt nahlížím já a třeba je to přesně tak, jak je to popsáno tady. I když já osobně tomu ani za mák nevěřím. ()
Já vím, že Loznica je umělec, který nebere na diváky ohled, ale tohle vlastně bylo dost o ničem. Žádný příběh, jen série samostatných scén z území, kde všichni bojují proti ukrajinským fašistům, dokud tomu buď sami nezačnou věřit, nebo nezemřou kulkou od někoho, o kom si mysleli, že je na téže straně jako oni. Vlastně nejlepší byl předtitulkový prolog, kde bylo krásně ukázáno, jak vznikají reportáže z válečného území pro média (50%). ()
Nejvíc, nejhlouběji a intenzivně. Když se tomu trošku otevřu, vleze mi to dovnitř a dost podvratně mi to natrhne pár orgánů. Loznica točí chaotické zvěrstvo a lidskou krutost, balí ji absurditou, namáčí v hlouposti. A furt je tam ten režisérův prst a slova "tady se to děje...teď, tak jak daleko jsi?". Aktuální, kousavé, depresivní, vožralé, varující, naléhavé. Věnováno OAMP. A já vím, ta svatba ohromně bolí a křičí o nůžky k sestřihu, ale zároveň ční a zůstává v hlavě, nůžky ponechány zabodnuté v srdci. ()
Je to občas zmatené a depresivní, ale ukazuje celou absurditu. Loznitza výborně pracuje s komparsem. Donbass je přeplněn kolizí mezi vážností a komičností. ()
Víc než o nějaký konzistentní příběh se jedná o pseudodokument, který se snaží postihnout jednotlivé aspekty života na válkou zmítaném Donbassu. A to se mu podle mě celkem daří. Jasně, zavání to propagandou, což je celkem logické, ale filmařům se jakž takž daří držet zdání reality. Najdou se tu jak scény, ze kterých mrazí, tak ty absurdní či takové, které dokáží vzbudit lítost. Jediné, co mi tu trochu chybělo, bylo víc emocí. Odosobněný styl byl trochu kontraproduktivní a film tak nezanechal takový dojem, s jakým tvůrci asi počítali. Ale i tak se jedná o solidní počin. 75% ()
Vlastně docela vše vypovídající. V kontextu současných událostí navíc pro jejich pochopení natolik důležité a komplexně vyobrazené, že mi ani nechyběl nějaký nosnější příběh. Odtažitá, téměř až dokumentární forma, mi naopak naprosto vyhovovala. ()
Odpad to určitě není, protože takové, často nesmyslné věci se za války stávají. I obyčejní lidé jsou, po prožitých tragédiích a strachu, agresivní vůči komukoli, kdo by mohl být nepřítelem. Právě ta scéna s lidmi (hlavně ženami) na autobusové zastávce se mi líbila moc, přestože byla hrůzostrašná a brutální. Za to, že film zřetelně ukazuje nesmyslnost války (obzvláště občanské), filmu odpouštím, že nemá souvislý děj a hodnotím nadprůměrně. Bez ohledu na to, kdo zde byl kladný a kdo záporný hrdina. Na tom totiž ve válce z pohledu z venku vůbec nezáleží. ()
Reklama