Režie:
Joe WrightScénář:
Tracy LettsKamera:
Bruno DelbonnelHudba:
Danny ElfmanHrají:
Amy Adams, Fred Hechinger, Gary Oldman, Julianne Moore, Jennifer Jason Leigh, Wyatt Russell, Brian Tyree Henry, Jeanine Serralles, Anthony Mackie (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Kvůli agorafobii se drží doma, ale posedlost novými sousedy jí nedá spát – psycholožka, co se snaží vyřešit brutální zločin, který na vlastní oči viděla z okna. (Netflix)
Recenze (217)
Amy Adams jako agorafobický křeček v noční košili se sklony k alkoholismu a přehánění. A nebo..? Wright nejspíš tušil, že disturbování přes okno do dvorů a ložnic už je vyčerpané téma, tak se snažil vše ozvláštnit vizuální samohanou v modro-nachově-oranžovém oparu a „vyššími“ scénami jako třeba zasněžený vrak auta v obývacím pokoji. Bez Hitchova nadhledu a s finále na střeše se špatným odtokem dešťové vody však nakonec místo vrcholu došlo k ochabnutí.. Oldmana trošku načesat nahoru, obléct do červeného sametového županu a už by zase mohl olizovat břitvu.. ()
Hezky vizuálně pojatý psychothriller, od kterého čekáte nějaký promyšlený mindfuck, protože všechny postavy se už od začátku chovají, jako kdyby přišly z jiného světa. Ale on nakonec jen střídá nepřekvapivé twisty, které jsme viděli stokrát, s twisty mírně překvapivými - ale to jen proto, že jsou tak debilní, že by nikoho navážno nenapadly. Jindy by nad tím filmem stačilo mávnout rukou, ale vzhledem k tvůrcům - jako už po několikáté v krátké době - je nutno konstatovat, že docela průser. ()
Hitchcockovina, ktorá sa v závere zvrhne na vulgárne béčkovú hitchcockotinu. Napriek tomu ma to bavilo, je to dobre zrežírované a s chuťou zahraté (aj Gary Oldman si užil svoju klasickú niekdajšiu polohu kričiaceho psychopata) a Danny Elfman už dlho neskomponoval taký hutný soundtrack. ()
Na tento film jsem se vychystal jeden den po práci, začal vařit kafe, zapnul jej a než se uvaří kafe, tak jsem se ven šel podívat na zahradu, jak mi rostou papričky. Jenže jsem se zasekl se sousedkou a film mezitím skončil. Tak jsem si ho pustil znova, po hodině jsem si uvědomil, že ho vůbec nevnímám a k úctě k tématu si jej pustil znova. Jenže jak jsem správně tušil, jediné dobré na filmu je Amy Adams. Nevím, co se to v Hollywoodu stalo, že poslední dobou točí scénáristicky špatné filmy a herci v nich předvádí skvělé výkony. Námět je fajn, ale od začátku jsem měl pocit, jak když je film v nějakém psychedelickém rauši. Nedávalo to logiku, bylo to takové divácky neatraktivní, taky to na blížícím se závěru bylo hrozně znát. Chtěl jsem dát právě k úctě k Amy tři hvězdy, ale nakonec jsem usoudil, že v dnešní době herecký výkon není všechno. Bohužel. ()
Amy Adams mám po hereckej stránke rád, vie sa dobre predať v dramatických polohách. Ponuro komorný príbeh nie je zrovna úplne "pôvabne" dokonalý ale čo to dokáže zamávať s pocitmi diváka. Miestami to podá také slušné psycho utápanej mysle ako z rangu od majstra Hitchcocka. /60%/ ()
Amy Adams chce být moderní verzí Jamese Stewarta, nohy jí však podráží nedotažený scénář a rozklížená koncepce. Polo-remake a polo-adaptace není naplno vůbec ničím. Více zde. ()
Light Mystery Thriller v 90´s módu z Netflixu je docela slušná žánrová jednohubka, které však chybí výraznější tah na bránu, temnota, styl, více mysteriózna i násilí.Příběh se zaměřuje na agorafobičku Amy Adams, která špehuje své sousedy naproti a je svědkem vraždy. Nikdo jí však nevěří a otázkou je, zda je blázen anebo se všichni snaží zahladit stopy.Film docela slušně drží diváka v nejistotě do posledních minut a finální odhalení je vlastně překvapivé, ze všech možných scénářů, které jsem měl připravený jsem s tímhle nepočítal a to chválím i vítám.Potěší i nabitý herecký cásting, byť většina známých tváří se zde mihne jen v pár minutách, slušná je i hudba a povedl se jeden nečekaný jumpscare. Finále je celkem slušně napínavé, takže výrazný problém s filmem nemám, ale ve srovnání s podobnými thrillery za poslední dobu ( Jako v Bavlnce a Run) mi příjde Žena v Okně o chlup slabší.Sledovatelné však v pořádku a ženské publikum s vínem v ruce si klidně hvězdu mohou přihodit. 6.5/10. ()
// Mám strašně rád Okno do dvora. Nejoblíbenější Hitchcock vůbec. O to víc mě mrzí/sere, že místo jednoduchého konceptu, který pořád nabízel kupu skvělých zvratů, se pro tuhle přiznanou kopii rozhodl Joe Wright zápletku tak strašně překombinovat, že by mu ji záviděly i leckteré současné soap opery. Což o to, natočený je to famózně, kompozice, hra s barvami, dokonce i přechody mezi realitou a fikcí tady působí jako od Finchera, ale k čemu to je, když je scénář natolik jednoduchoučký, že tam postavy v jednu chvíli groteskně kloužou po kaluži krve? K čemu to je, když rozuzlení uhodnete po deseti minutách? K čemu to je, když pravděpodobně nejemotivnější scéna filmu nemá žádný skutečný dopad, protože nijak nevybočuje z té řady dalších otravných zvratů, jenž ten film vůbec nepotřeboval k tomu, aby byl dobrý? K čemu to sakra je? Nevim, ale tohle prostě nebylo dobrý. Na závěr jen řeknu, že když už se někdo snaží skládat poctu Hitchcockovi, měl by si brát příklad z Disturbie. Tam to fungovalo, protože se to pořád do velké míry snažilo o něco vlastního. Žena v okně toho řeší hrozně moc, ale v podstatě se nesnaží vůbec o nic. A mě už to vlastně ani nefascinuje, jen nudí. 5/10 ()
Zaslúžilo by si to len 2*, ale zvratovo (a často i správaním postáv) to bola taká hovadinka, že ma vlastne bavila a užil som si ju, aj keď som sa často chytal za hlavu a občas som neveril vlastným očiam... a ani ušiam. Sadol mi komorný námet (skopírovaný z Distburie, ktorá to samozrejme skopírovala od Hitchocka + sa pridalo čo-to z Fincherovho Úkrytu) a páčili sa mi herci v podporných rolách (najmä Wyatt Russell a Brian Tyree Henry, ale tiež Julianne Moore alebo Jennifer Jason Leigh, naopak Anthony Mackie kandiduje na najdivnejšie cameo roka). Zamrazilo ma pri finálnom tvárovom zranení, to bola fakt sila. Ústredná hrdinka vyložene nesympatická a nepríjemná osoba, ktorej sa mimoriadne ťažko držia palce. A Gary Oldman prekvapivo tiež dosť hrozný. Napriek tomu to malo niečo do seba. ()
Tolik talentu před i za kamerou, slušná knižní předloha - a ve výsledku nefungující uspěchaná slátanina s pěknou kamerou (a pár odkazy na klasické filmy). ()
Průměrný paranoidní thriller, u kterého jsem velmi rychle odhadl, jak dopadne a dokoukal ho hlavně proto, abych si to potvrdil. Dějově ani atmosférou to nestrhlo, vizuální pentličky fajn a Amy Adams se sice snaží, ale chtělo by to sympatičtější hlavní postavu a zbytek zajímavého castingu má zcela minimální prostor. ()
Jasně, není to moc dobré, ale je z toho pořád cítit, kdo to vyvíjel, kdo to točil a kdo v tom hraje - a proto i něco tak neuspokojivě uspěchaného (co se týče vyústění) ze zoufalého haraburdí originálních Netflix filmů dost vyčnívá. ()
Nesmyslný vizuál v příběhu, který si ho nezaslouží. Joe Wright si tu s obrazem hraje podobně jako v Anně Karenině, ale zapomíná, že kostýmní dramata mu jdou lépe, než thrillery ze současnosti. Rozuzlení pak působí dost rozpačitě a nedotaženě. Nezobal si při natáčení taky nějaké pilulky, Joe? ()
Možná zbytečný remake, na druhou stranu kolik je nás takových, jež mají nakoukané všechny staré klasiky. Po tak dlouhé době to už nějaký smysl má. Otázkou je, jestli ta látka už není dnes tak nosná, nebo to zkrátka Joe Wright nezvládl. Nebýt Amy Adams, která se dnes již přeci jen tolik neobjevuje, bych doporučit vynechat úplně. ()
Ambiciózní Joe Wright mě poslední roky solidně zklamává. Chlapík je docela puntičkář, který rád experimentuje, jenže tím, že leccos podřizuje formální stránce a že kdejakou příležitost využívá k dynamičtějšímu ozvláštnění děje, může někoho otrávit. Mnoho sterilního a prázdného zůstalo po Anně Karenině i Nejtemnější hodině. I tady měl před kamerou spoustu talentu, ovšem výsledek je chaotický a (zbytečně) ambiciózní. Nespolehlivá hlavní hrdinka a vražda v protějším domě. Psycholožka Amy Adams se totiž bojí opustit domov, přitom přijímat návštěvy ve své „bezpečné zóně“ dokáže. Třeba novou sousedku Julianne Moore, která najednou mizí a hlavní postava přestává důvěřovat své vlastní pomíchané mysli. Potěší paranoidní atmosféra umocněná kulisami obřího domu, méně pak nevyužití herci ve vedlejších rolích. Každopádně je cosi špatně, když po půl hodině sám sebe nachytám, že dění na plátně moc nevnímám. ()
Joe Wright má rád Hitchcocka, je to vidět a je to dobře. Škoda jen, že si na Ženě v okně nedal podobně záležet také scenárista, protože finále je takové, no, tuctové. Čekal jsem rozhodně něco zajímavějšího než trochu očekávatelné zúčtování, které na mě zapůsobilo jen Wrightovou režií, výkonem Amy Adams a hudbou Dannyho Elfmana, ovšem ne moc tím, oč (a komu) v něm šlo. Jinak jsem ale spokojený a například scéna s autem je podle mě přímo nezapomenutelná. ()
Nevadilo mi to, vlastně mě to i docela bavilo po celou dobu. Byla jsem zvědavá, zda nás čeká nějaký velký nečekaný twist, nebo zda se to vydá tou předvídatelnou cestou, bohužel druhá možnost je ta správná, film má ale hodně zajímavý vizuál, Joe Wright si hraje s každým záběrem, herci a hudba jsou taky moc fajn. Posledních 15 minut už jsou čiré béčko a já musela převracet několikrát oči v sloup. Za mě neurážející film, ovšem když se člověk podívá na jména tvůrců a hereckého obsazení, nelze se ubránit zklamání. ()
Krásné nic. Wright si pohlídal, aby jeho novinka vypadala strašně hezky (spousta kamerových fines a vizuálních nápadů), a sehnal si do ní dobré herce. Takže se na to sice hezky kouká, jinak je ale snímek snadno zaměnitelnou thrillerovou nudou. Divák frustrovaně tápe spolu s hlavní postavou, podivuje se nad děrami ve scénáři a nelogickým chováním sousedů, no a situaci nezachraňuje ani líbivě přepálený konec. Kéž bych si to spíš přečetl jako povídku, v bedně to moc nefunguje. [Netflix] ()
Fantastické filmárske aj herecké remeslo v rukách príšerného scenára. Trochu mi to kvalitatívne pripomenulo Pod povrchom. Poctivá a výborne urobená pocta Hitchovi, ktorá sa vo finále zmení na úplný béčkový blábol. Škoda. 6/10 ()
David Fincher všem vytřel v roce 2014 zrak Zmizelou. Adaptací románu Gillian Flynn Fincher světu daroval jeden ze svých nejlepších filmů a především byl film slušným hitem, který v kinech vydělal téměř 370 milionů dolarů. Logická reakce Hollywoodu? Snaha o další adaptace knižních thrillerů. Volba tak padla i na adaptaci knižního thrilleru Žena v okně. Kniha A. J. Finna sice vyšla až v roce 2018, studio 20th Century Fox nicméně práva zakoupilo už v roce 2016. Režie se chopil Joe Wright, scénáře adaptace poté jinak herec Tracy Letts, hlavních rolí se zhostili Amy Adams, Julianne Moore nebo Gary Oldman a ideální plány studia sázeli na premiéru na podzim 2019 a potencionální útok na pár Oscarů. Háček byl ovšem v tom, že v létě 2019 proběhli testovací projekce, které nedopadli ideálně. Diváci film na testovacích projekcích jednoduše strhali. Studio Disney (v té době již Fox zakoupil Disney) tak okamžitě film odložilo na květen 2020, scénář přepisoval mimo jiné Tony Girloy a proběhli také přetáčky. Během přetáčení se navíc došlo k rozhodnutí, že dvojici Trent Reznor a Atticus Ross nahradí na pozici hudebního skladatele Danny Elfman. A pak přišel COVID-19! Studio hodlalo film po odložení do kin dát právě v roce 2020, horší načasování si ale vybrat nemohli. A v tu chvíli nastoupil Netflix, který na film zakoupil práva a nakonec tenhle předělaný a dost možná prokletý projekt umístil na svou streamovací službu. Jedná se skutečně o takový průšvih? Žena v okně působí přesně jako film, který se stal takovým průšvihem, že jeho jediná ´´ spása ´´ byla zakoupení Netflixem. Žena v okně má totiž k dobrému filmu daleko. A to především i proto, že Joe Wright nadále patří mezi nejméně zajímavé režiséry Hollywoodu. Typ režiséra, který si sice umí ohlídat vizuál a nebojí se pár zajímavých vizuálních nápadů a díky tomu se alespoň na Ženu v okně celkem pěkně divá. Má to daleko k úplné katastrofě, v mnoha ohledech ten film působí kreativně. Amy Adams je v hlavní roli dle očekávání skvělá, stejně tak je Julianne Moore dle očekávání velmi dobrá. Jenomže není moc těžké dopátrat se toho pravého důvodu, kde se v rámci Ženy v okně stala chyba. I bez přečtení knižní předlohy se dá velmi pravděpodobně odhadnout, že Žena v okně v knize funguje o poznání lépe. Nejen, že se v knize dá vše pořádně detailně dovysvětlit (především díky rozboru postav), ale Žena v okně dokazuje, že je velmi obtížné knižní předlohu zpracovat a že každá kniha k filmové adaptaci prostě zrozená není. I přes to, že je Adams v hlavní roli skvělá se scénáři nedaří (nejen) její postavě dodat pořádnou hloubku a pořádně schopně vykreslit její duševní rozpoložení. A i přes skvělost jejího výkonu jí člověk tu ženu s agorafobií prostě tak úplně nevěří. V Ženě v okně je přitom spousty velmi dobrých herců, přičemž se ovšem zdá, že je jich na tyhle postavy škoda. Takový Gary Oldman v tomhle případě nemá štěstí na zajímavou postavu, kde by tak jeho mistrovské herectví dostalo pořádnou příležitost. Jennifer Jason Leigh představuje stejně tak zahozený potenciál a to samé se dá v podstatě říct i o Anthony Mackiem, Brianu Tyree Henrym, Wyattu Russellovi nebo i Tracy Lettsovi, který si zde kromě napsání scénáře též zahrál menší roli. Především se zde někteří herci (Mackie, Leigh...) objevují na velmi malém prostoru, což jen dokazuje, že se očividně stříhalo. Film sice trvá lehce přes hodinu a půl, na úděl toho ale nic v tom filmu nefunguje. A obávám se, že by víceméně stejným bordelem byla tak trochu i Zmizelá, kdyby místo 150 minut trvala také pouze 100 minut. Soundtrack Dannyho Elfmana k Ženě v okně je jeho nejslabším za posledních 10 let a zamrzí, že se radši neponechala dvojice Reznor/Ross. Pak je tu také ta velmi úsměvná snaha o thrillerovou atmosféru, která se zcela míjí účinkem. Do velké míry to působí tak, že tvůrci jednoduše nakoukali thrillery od Alfreda Hitchcocka, Romana Polanskiho nebo Sama Peckinpaha a snažili se tomu co nejvíce přiblížit. A pak je právě velmi úsměvné sledovat ty neúspěšné pokusy, kdy definitivně dochází k aktivnímu používání mozkových závitů v oblasti zamyšlení nad tím, co se vlastně v zárodku pokazilo. A právě zde přichází do hry ta zásadní myšlenka - Mohla dle samotné knihy vlastně vzniknout dobrá adaptace? Na tuto otázku pochopitelně lépe odpoví člověk, který měl s knižní předlohou zkušenosti. Nezkušený divák ale může snadno posoudit, že má filmová Žena v okně zásadní problém. Dokazuje to i konec, který tak trochu potápí vše o co se předtím film (neúspěšně) snažil. Ten film nefunguje jako detektivní thriller, nefunguje jako psychologické drama a už především to vůbec celé nefunguje dohromady. Žena v okně chce být zajímavý a šokující film, vůbec na to ale nemá. Působí jako přetáčený/přestříhaný/přepsaný film, což má za následek ještě jeho větší nefunkčnost. Bylo by nejspíš strašně zajímavé vidět tu úplně první verzi, kterou testovací publikum strhalo a srovnat jí s tou výslednou verzí, která nyní koluje na Netflixu. Amy Adams by si bezpochyby zasloužila Oscara, tudy ovšem cesta nevede. Žena v okně je dle očekávání nefunkčním mišmašem, kde veškerá snaha o jeho záchranu měla pravděpodobně za následek ještě větší pohromu. Jeho velmi slušná vizuální stránka, dobré (i když nevytěžené) obsazení a pár celkem slušných momentů nespasí fakt, že jde o naprostým právem snadno zapomenutelnou záležitostí, která si za to navíc může sama. Je to zmatený film, který velmi snadno upadne do propasti zapomnění. Dobře mu tak! () (méně) (více)
Reklama