Režie:
Sam PeckinpahKamera:
John CoquillonHudba:
Jerry FieldingHrají:
Dustin Hoffman, Susan George, Peter Vaughan, T.P. McKenna, David Warner, Ken Hutchison, Del Henney, Jim Norton, Donald Webster, Len Jones, Sally Thomsett (více)Obsahy(1)
Místo klidné dovolené musí bojovat o život. Americký režisér Sam Peckinpah je znám jako tvůrce řady drsných westernových příběhů Jízda vysočinou, Divoká banda, Junior Bonner či působivých dramat Útěk, Ostermanův víkend. Mezi jeho působivé snímky patří také film Strašáci (z roku 1971), k nimž si napsal scénář podle knihy spisovatele Gordona Williamse. Učitel matematiky David přijíždí z Ameriky s mladou manželkou Amy do jejího rodného městečka u pobřeží Anglie. Společně se usadí v opuštěném a poněkud zchátralém domě. Zatímco David zde chce v klidu dořešit své pracovní úkoly, Amy se nudí a hledá každou příležitost ke změně. Proto se také rozhodne pro opravu staré garáže. Mezi stavebními dělníky po letech opět potkává své bývalé nápadníky a nedokáže zcela zapřít svoji frivolnost. Jednoho dne muži pozvou Davida na lov a v jeho nepřítomnosti Amy znásilní... Režisér Sam Peckinpah nabízí zneklidňující studii násilí, skrytého někde hluboko uvnitř mírumilovného jedince, jenž je v určitý kritický okamžik nucen bojovat o holé přežití. Sílu a působivost vyprávění nenápadně dosahuje rafinovaným použitím zpomalených záběrů a rychlým střihem, zejména v divokém a drsném závěru příběhu. (Česká televize)
(více)Recenze (427)
Přesně jak jsem čekal, o několik tříd horší než remake, tyhle staré "thrillery" jsou většinou nepochopitelně špatně napsané i zahrané... Námět je rámcově výborný a situování děje na anglický venkov mezi zaostalé a retardované ovcomrdy je sice zajímavé, ale tím to končí, dál už je většinou všechno špatně. Mizérie scénáře i hereckých výkonů Straw Dogs 1971 obzvlášť vynikne právě při porovnání s jeho o čtyřicet let mladším jmenovcem. Nejhorší (a nejsměšnější) je film tam, kde se snaží být nejvypjatější, třeba při "znásilňování" Amy, nebo při závěrečném dobývání domu. Dále mi vadila scénáristická kostrbatost - jednotlivé scény na sebe vůbec nenavazují hladce a plynule, jako by snad nějaký šílený střihač nějaké meziscény z filmu vystříhal (a zároveň je přitom jeho stopáž zbytečně dlouhá). Další slabinou je Hoffmanova slepicovitá žena, otravná a hloupá postava zahraná navíc špatnou herečkou; a nabízí se i řečnická otázka - proč by si probůh v reálném životě bral matematický intelektuál za ženu tak povrchní a hloupou vesnickou husu? Ještě hloupější a hůř zahraná je pak tragikomická postava vousatého plesnivého dědka-otce pohřešované poběhlice Janice. Naprosto otřesný je pak hýkající a chichotající se pitomec v bekovce, kvůli kterému nedám ani druhou hvězdu. A co měly probůh znamenat ty zpomalené záběry? Atd. atd., zkrátka nudné, hloupé, přehrávané, špatně zrežírované. ()
Návrat do sedemdesiatok v spoločnosti Dustina Hoffmana a bravúrnej Peckinpahovej réžie ma veľmi potešil. Dusná atmosféra, nekonvenčný filmový Hrdina, a hlavne pre Packinpaha typický pudový rozmer ženskej sexuality, ako ho v mainstreame dodnes nikto iný nezachytil. Kam sa podela nominácia na Oscara za strih? Bol vari pre akademikov príliš spontánny a živočíšny, a teda málo učebnicovo uhladený?! ()
Oscar 1 nominace: Hudba ()
Vystřízlivění z květinových let, vysvobození z civilizačních „neduhů“ a zároveň velmi pesimistická ukázka neměné pudovosti a zvířat v nás. Volný sex se transformuje do naoko vynuceného styku a ženy jsou opět podávány jako provokující věci, které je třeba držet na uzdě. Zbytečně úmorná první polovina vykresluje více než by bylo potřeba a výtečně gradující závěr se zase tváří jako úplně jiný film. Zajímavá proměna jež dokáže upoutat, ale vzhledem k VELKÉ rozdílnosti plně neuspokojí. Řečem o extrémním a do mozku se zarývajícím násilí opravdu nevěřte. ()
Strašáci se od jiných filmů obviňujících násilí liší svou agresivitou, svou drzostí a útočností. Nestačí jim v náznacích říct, že násilí je špatné a že mu nikdo nedokáže bez odezvy vzdorovat věčně, oni jej ukazují a to způsobem, který i dnes zacloumá kdejakým otrlejším divákem. Pro Peckinpaha tolik charakteristické zpomalené záběry nejenom vylepšují vizuální dojem, ale hlavně podtrhují bestiálnost každého násilného aktu. Při prostřelení žaludku brokovnicí mě ještě nikdy tak nemrazilo v zátylku. Umístěním děje do Velké Británie se režisér vyhýbá jednostranné kritice americké společnosti. Tady jde hlavně o varování před tím, kam až může obrana vlastního teritoria zajít. Do bodu, kdy bude každý nějakým prohřeškem vinen. Cenou za snahu o „absolutní“ definici pojmu násilí a souvisejících složek, je jistá hyperbolizace některých situací, hraničící až s morbidním humorem. Filmu to ovšem svědčí a svědčí o tom paradoxy jako ten, že je celý závěrečný masakr rozpoután kvůli vrahovi a právě na jeho úroveň se v posledním záběru poslední větou „oficiálně“ degraduje také David. Na konci budete pravděpodobně otřeseni stejně jako hrdinové. Není to příjemný pocit. Sám jsem nedokázal noc po zhlédnutí Strašáků usnout. Dílem otřeseností z viděného, dílem intenzivním přemýšlením nad lidskou přirozeností a nemožností jejího zkrocení. 90% Zajímavé komentáře: Tsunami_X, Dudek, Ajantis, JB2203, panja, TD ()
No jo, ten venkov. Příroda, svěží vzduch, odpočinete si, lidi mají k sobě blíž, mají se víc rádi, morálka, ta je zde méně zkažená a jak si dovedou vzájemně pomáhat, vyjít si vstříc a vzít spravedlnost do svých rukou, zvlášť, když už ti ňoumové, kteří by se o obyčejný lidi měli starat, se starají jen o "pravidla." Tak pojeďme! Prožijme něco jiného, vzrušujícího, neodolatelného! To bude trip!!! ()
Škoda pomalejšího začátku, jinak by to bylo za plný počet. Závěrečná půlhodinka je dokonale vygradovaná a svým deprimujícím účinkem velmi pozoruhodná. Straw Dogs jsou jedním z nejreprezentativnějších snímků typu vidlákov v akci a spolu s Vysvobozením posloužili jako základní kameny pro hororový subžánr hixploitation. Už jenom za to je musím mít rád. ()
Filmový majstrštyk a režisérský supermajstrštyk. To jak si Sam vede diváka přesně jak potřebuje a dává mu až do závěru postupně "čichnout" je ukázka režisérského veleumění, takže do finálové scény jsem dokráčel napjatej jak struna a pak se rozjede psycho akce nevidaného kalibru. Skvěle propojení vztahovky s temnoutou v každým z nás ve kterým Dustin hraje narosto suvereně, ale ani Susan se vedle něj rozhodně neztrací a tím nemyslím jen její krásu a charisma. ()
Hrátky s divákem a jeho myšlením je to nejlepší, co film může nabídnout. Věděl to už Alfred Hitchcock a ví to i řada režisérů, kteří se podle jeho vzoru snaží točit své filmy. Strašáci jsou dost drsný film. Hlavním plusovým bodem je právě mladý Dustin Hoffmann, který se v průběhu celého filmu proměňuje z uťáplého mlaďocha v solidního řezníka. Respektive rozum prohraje nad základními lidskými pudy. No a od toho se odvíjí celý film. Má svoje kouzlo, stojí za to ho vidět, ale tři hvězdičky jsou pro mě tak akorát. ()
║Rozpočet $3,251,794║Tržby Celosvetovo $11,148,828║ Remake z 2011 je citeľne dramatickejšie a rozohraný z originálu si berie len to najlepšie a zúžitkováva to narozdiel od počinu od Sama Peckinpaha, kde sa režisér opäť spolieha na svoje obľúbené veci ako šokovanie, dráždenie, či krvavé masakre a na stavbu deju a súhru medzi postavami tu akosi opomína, takže len slabší podpriemer. Zaujímavé je že originál aj remake zarobili celosvetovo skoro na chlp rovnakú sumu. /45%/ ()
Další setkání se Samem Peckinpahem a další trapné úsměvy a zdrženlivost. Dvou hodinové sledování proměny jednoho muže z matematika v novodobého Ramba, který nepotřebuje ani luk a šípy nestojí za nic. Peckinpah dokáže točit své oblíbené násilí a filmu dodat atmosféru, ale k čemu to je když je neustále kažen nepochopitelnou postavou Amy. Každá dramatická část filmu je zkažena postavou, která neví co chce a po celý film vystřídá nejméně 4 polohy a charaktery. Třeba se jako já budete smát, když otevře dveře muži, který ji okatě chce znásilnit, ani mu nijak nevzdoruje a nakonec si to sama užívá a pak následují další a další pochybné kousky skládačky postavy, která je koketní 14náctkou s tělem Susan George. Je to poprvé, co mi filmy dokázala znechutit jedna tupá postava, ale to k tomuto snímku patří a bez ní by stejně nebyl o moc lepší. nezachrání to totiž ani výborný Dustin Hoffman, kterému uvěříte tupého matematika, který rád opouští svou manželku, ale určitě mu neuvěříte novodobého "obránce hradu", který využívá také mnoha historických relikvií (to myslím vážně). Film, jehož příběh je obrovské klišé o muži bránící svůj dům před "nájezdníky". Kdo chce vidět v každém filmu "něco víc" určitě si to najde i tady. Nepopírám, že tam jistá symbolika, myšlenka a bůh ví co ještě je, ale tvrdím, že je to špatně zvládnuté a poskládané, a že jméno režiséra a myšlenka filmu nesmí automaticky znamenat vysoké hodnocení, jako tomu je pravděpodobně u mnoha zdejších hodnocení. Byli by jste v pořádku v domě plném mrtvol, kde se vás právě pokusili zabít? ()
Scénář: Sam Peckinpah, David Zelag Goodman .. Sam Peckinpah mi v Americko-mexickém prostředí zrovna moc nechutná, ale tento Sam Peckinpah na britském venkově - jo to už je chutnější pokrm. ... ()
Tak nějak divný film, z kterého mám celkem zvláštní a zmatené pocity...První dvě třetiny je to takové pomalé rozjezdové, což by mi ani tak nevadilo, kdyby se postavy nechovaly místy celkem absurdně, ale nakonec vše vykrystalizovalo v promyšlené puzzle. Jednotlivé epizodky, postavičky a jejich podivné chování, to vše začalo dávat smysl. A to smysl takový, že musím dát 5 hvězd, přestože mi film jako takový nepřišel možná tak zábavný či pohlcující jako jiné, které jsem hodnotil stejně. Ale pointa, ba co víc, celý shluk point, které divákovi přichází na mysl každou minutou v poslední cca půlhodině, to je něco nepopsatelného. Peckinpah opravdu dokázal vytvořit film skvěle pojednávající o násilí a lidských pudech, o motivech lidí k činům, o kterých by je za normálních okolností ani nenapadlo uvažovat a o tom, že nic není černobílé (postava Henryho Nilese).Jak si tak čtudalší komentáře, tak asi nemá moc cenu připomínat, že finální dobývání domu, resp. spíše boj Dustina Hoffmana s vetřelci a koneckonců i se sebou samým, je skvělé. Vizuální ztvárnění s použitím bullet-timu dnes vyznívá možná kýčovitě, ale přecijen, todle je z roku '71! Tehdy to rozhodně bylo velmi zpestřující a neobvyklé, skoro jako naturalistická explicitnost násilných a sexuálních scén, které mi (narozdíl od většiny ostatních asi) do celku filmu zapadaly a z mého pohledu film dostaly trochu jinam, zřejmě přesně tam, kam Peckinpah chtěl... ()
Drobné chybičky by sa našli, ale všetky potiera záverečná polhodina, ktorá neuveriteľne graduje každou ubehnutou minútou a z rodinnej drámy sa stáva silný psycho-teror. ()
Peckinpahova filmová studie temných stránek duše. Tenhle režisér je jako člověk ve své podstatě asi velmi skeptická a pochmurná bytost. Jeho analýza násilí a násilné podstaty je ponurá a zraňuje. Peckinpah téměř vždy exponuje příběh ve výlučně mužském světě, patriarchální podstatu má i rámec Strašáků. Příběh je od počátku postaven na dualitě - americký cizinec, nepraktický matematik s principy a ideály ukotvenými v akademickém světě, v němž je formována jeho apoteóza humanismu a proti němu rurální svět anglických venkovanů se silně tradicionalistickým ukotvením, svět patriarchální nadřazenosti a primitivního zákona síly, k jehož prosazení nejlépe slouží láhev tvrdého alkoholu. Tyto světy jsou od začátku v přímé opozici a to, co je na počátku skryto, postupně vyplouvá na povrch. Jako styčná plocha těchto dvou světů funguje mladá matematikova manželka, jejíž silný sexuální pud a jeho úplné neuspokojení v manželském životě a celková nudu a stereotyp vztahu vede k frivolnímu a koketnímu jednání směrem k místním plebejcům. Dlouho se zdá, že tyto dva světy spolu nebudou korelovat a že vlastně spolu nemají nic společného. Jaké je však divákovo překvapení, když v přímé konfrontaci násilí světa prvého spouští rozbušku hluboko skrytou v lidském podvědomí, o jejíž existenci dosud ani sám nositel neměl nejmenšího tušení. Peckinpah vlastně neanalyzuje násilí zjevně motivované, ale to, o kterém člověk sám v sobě vlastně ani neví a pranic netuší o jeho existenci. Volně tak předjímá o mnoho let později realizované pokusy amerických sociologů, kteří na náhodně vybraném vzorku dobrovolníků, jimž nahodile rozdali role vězňů a jejich věznitelů, demonstrovali fakt, že malého fašistu si nese hluboko ve svém podvědomí každý z nás... ()
Rok před Boormanovým vysvobozením přišel Peckinpah s takřka totožným tématem. Jediným rozdílem je umístění děje na skotskou vrchovinu. Tam se za klidem přestěhuje fyzik David a jeho žena poněkud uvolněnějších mravů. Výtečně gradující děj a perfektní herci jsou hlavními klady. Strašáci již těžko vzbudí takovou kontroverzi jako v době svého uvedení, ale i tak dnes mají divákům stále co nabídnout. ()
Další doklad toho, jak byla léta sedmdesátá drsnou to v kinematografii dobou. A jak kvalitní! Přerod Dustina Hoffmana z intelektuálského měšťáka v chladně kalkulující mašinu na zabíjení, pod tlakem extrémních okolností, je prostě dokonalý. Stejně tak Peckinpahova provokativní, občas až voyeurská režie. ()
Strašáci servírují studie násilí, proměny lidských povah nebo vrstvy strachu, ale v tak mdlé podobě, že ani tradičně precizní Dustin Hoffman nic nezachrání. Když chci vidět přechod hrdiny z nekňuby na chladný obranný stroj, tak čekám víc než bezradného chlapíka, který najednou přimhouří oči a začne konat. To pro mě není uvěřitelně budovaný zvrat, ale deus ex machina ve prospěch Peckinpaha, který se tak může vyžít v krvi, akci a střihu. ()
Divákovi sa možno veriť nechce, ako seriózne a vážne začínal hororový subžáner hixploitation. Straw Dogs je spolu so spriazneným Vyslobodením Johna Boormana poriadnym kusom žilnatej filmárčiny s kvalitnou atmosférou, brilantným technickým spracovaním, neobyčajne uvedomelou réžiou a silnými hereckými výkonmi v čele s pôvabnou Susan George (chodiacou výlučne bez podprsenky). Tento film iskrí ako bláznivý. S odstupom desaťročí je čudné stavať túto v podstate až drámu (s pár trilerovými scénami) po bok Pach krvi, ale je to tak každopádne správne, oba (veľmi rozdielne) tituly spadajú do hixploitation. Remake z r. 2011 je celkom fajn. ()
Tak nak nechapu, co na tom kazdej vidi, pac tohle byl desnej opruz. Film se prakticky odehrava jen na dvou mistech, v hospode nebo v Hoffmanovo dome a nejdriv se hodinu absolutne nic nedeje a film pekelne nudi. A cely to pusobi jako ten druh filmu, kdy se nekdo nekam pristehuje a ostatni jsou divny, tady je divnej prakticky kazdej. Po hodine filmu se konecne stanou dve zajimavejsi sceny s kockou a nevernou manzelkou (s kterou si ve flashbackach vystaci na dalsich 20 minut), ale vzapeti se opet rozjede naprosta nuda. Jak kdyby clovek sledoval, jak si zijou jedni manzele a Peckinpah zapomnel vypravet nakej pribeh. No a pak to uz nastesti prijde, vesnicani se chtej dostat do baraku. Coz uz je docela dobry a nektery sceny jsou pekne drsny, na druhou stranu, zadna gradace napeti se nekona a diky totalne zkurveny kamere z toho clovek ani moc nema. Navic to cely pusobi, jako, ze se to deje jen tak stranou a do predchoziho vypraveni to vubec nezapada. K tomu si prictete prakticky nulovou hudbu a Hoffmana, kterej sice hraje dobre, ale vubec mi sem nesed, jednak jeho promena v chlapka braniciho dum neni moc verohodna a navic vypada jak v Absolventovy. Proste blba nuda bez poradnyho pribehu. ()
Reklama