Režie:
Ondřej TrojanScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Tomáš SyselHudba:
Roman HolýHrají:
Ivan Trojan, Kristýna Boková, Veronika Marková, Jiří Macháček, Alena Pajtinková, Jaromír Dulava, Petra Nesvačilová, Kryštof Hádek, Matěj Ruppert, Ady Hajdu (více)Obsahy(1)
Komedie Ondřeje Trojana s Ivanem Trojanem v roli Bouráka, věčného frajera, kterému teče do baráku i do života a rodina už ho má plný zuby. Ale i srdce. Příběh se odehrává ve Šlukdorfu, imaginárním městě na severu Čech, kde po revoluci zavřeli všechny fabriky a místo nich se vyrojily nonstop herny, kasina a šlapky. V jednom z těch nonstopů s automaty pro zoufalce pracuje i Kamila, osmnáctka, která už má života ve městě, kde chcípnul pes, plné zuby. A ještě víc ji štve vlastní rodina. Odevzdaná matka a otec, který kšeftuje s vraky aut a říká si BOURÁK. Zastydlý puberťák s otřískaným růžovým Cadillacem, který chodí trsat rock and roll s holkou, co vypadá jako ze starého amerického katalogu na podprdy. A navíc jí za matkou pálí šéf, gangster místního formátu, kterému evidentně přeskočilo. Tak Kamile dojde, že musí zasáhnout a donutit mámu konečně šlápnout tátovi na ty jeho špičatý perka! Nebo všechno poletí do luftu. Komedie o tom, co všechno může způsobit jedna letní bouřka, jedna městská vyhláška, sada golfových holí, rock and roll a jedna hodně naštvaná dcera! Možná, že se zasmějete a jestli na to máte žaludek, třeba si i zatancujete. (T.H.A. - Total Helpart)
(více)Recenze (299)
Za Bokovou 3 hvězdy, jinak slabůtka za 45 %, nevyrovnaný film, u kterého jsem vůbec nezjistil, čím má být. Nejslabší dílko od Trojana. ()
Většinu lidí, angažovaných v tomhle filmu, mám ze srdce rád a tak jim odpustím nepovedený film, ve kterém je spousta scénáristicky nelogických situací ve spojení se snahou o jakousi bláznivou komedii, která bohužel nejde s tím ostatním dohromady. Dílčí klady by se daly nalézt (nějaký ten civilní herecký výkon, vynikající hudba Romana Holého), ale to jsou bohužel jen střípky, které do celku nic pozitivního nedají. 50%. ()
Jednoznačně nejhorší film Ondřeje Trojana...scénáristicky a dramaturgicky naprosto rozpadlý tvar...navíc i žánrově zmatený...tohle se opravdu nepovedlo... ()
Je to opravdu neuvěřitelné. Je to něco jako mix Davida Lynche a Roba Zombieho v tom, jak vyprázdněné, od psychologie oproštěné, ale naleštěné (u Ivana Trojana si nejde nevzpomenout Lynchovo užití Nicolase Cage) a neskutečně zlé postavy ubližují jedna druhé tak dlouho, dokud se nedočkají konce. Je to jako nějaký očistec, peklo, kde se na všechny odráží zlo, které sami vyzařují. Ale s tím, že si tvůrci mysleli, že to je vtipné a že ty postavy jsou sympatické! Rád bych všem připomenul, že Petr Jarchovský, tvůrce textu, podle kterého to bylo natočeno, stojí v čele scenáristiky na FAMU, což je v tuhle chvíli doslova na stejné rovině, jako kdyby stál Magnusek v čele režie. Absurdita, že to existuje, je pro mě naprosto dechberoucí. V tom filmu je scéna, kde se dcera v náhodné scéně obleče podle sexuálních tužeb svého otce, kamera po ní voyeursky jezdí a její otec ji přejíždí očima, aniž by se tomu faktu někdo jakkoliv věnoval, označil ho jako zvláštní a zařadil ho do kontextu. Přitom ten film rozhodně nemá být uvědomělou zombieovskou perverzí - pravděpodobně jde o nějaký zbytek předchozí verze scénáře, kdy ta scéna ztratila jakýkoliv smysl, ale prostě je nenapadlo ji vyndat. Je to vážně na úrovni surreálné noční můry, během níž je převráceno vše morální (sobecký, nevěrný a bezohledný hrdina během filmu dosáhne doslova přetvoření celého světa a všech v něm podle svého obrazu, bez vlastní proměny se všichni podrobí jeho vůli a tužbám - je to opravdu neskutečně tísnivé a smutné), aniž by si to na vteřinu uvědomoval, což ho posouvá ještě na nový level. Většinu filmu jsem opravdu zíral s otevřenou pusou, protože ačkoliv jeho nedostatky nejsou pro český film nové, zde je to na rovině, jakou jsem neviděl. Absolutní lidské zlo prezentované jako bláznivá komedie - nic menšího říct nejde. Většinou je na takových filmech vidět celková odfláklost, takže se zdá, že vysvětlením je prostě nezájem tvůrců strávit nad tím víc času. Tady se ale nejedná o řemeslně vyignorovanou produkci, hodně lidí na tom hodně pracovalo, aby ten film vypadal jako film - takže museli s tím materiálem strávit hodně času. A přesto to udělali! Je to úplně úžasné. Doufám, že Jarchovský pustí ten film všem svým studentům a bude na něm demonstrovat, jak se dělá scénář. ()
Dalo se čekat, že na úspěchu seriálu Most! se bude chtít svézt celá řada tvůrců. Už méně se čekalo, že si na podobné látce vylámou zuby rutinéři, jakými bezesporu jsou bratři Trojanové. Možná by pomohlo, kdyby Jarchovský přestal brát drogy. Jiné vysvětlení pro ten scenáristický guláš nemám. ()
Chvílemi jsem si připadal jak u parodie na McBrideovo Breathless, akorát s tím rozdílem, že Trojan je lepší herec než Gere (sic svou roli pojal podobně jak reklamy na České dráhy). Bizarnost stylizace i zasazení do kraje „bordelů a automatů“ nebyly natolik zásadním problémem jako ta snaha o vtipnost, která byla s podivně napsanou notací absolutně mimo rytmus. To samozřejmě neplatí o Ruppertovi a jeho Hrozinkách. Ricky Nelson a Buddy Holly se obrátili v hrobě, aby si je poslechli.. ()
Základním problémem recenze tohoto filmu je otázka, co recenzovat. Pokleslost na pokleslost, vylepšovaná uměleckou zdatností značné části herců. Rádobyangažovanost bez zubů, děj bez děje, jistota rozpadlosti, neumětelství a prázdnoty. Humor prostý humoru. Dost to připomíná někdejšího Steklého HROCHA; tehdy se tam, mj., znemožnila Helena Blehárová. Obdobnou páskovskou atmosféru během počátku padesátých let mnohem lépe vystihl nebožtík Josef Škvorecký. ()
Je to opravdu tak jednoduché, že se sklepácký humor přežil? Jistě, generace se střídají a každá má to svoje, ale tak tvrdé odmítnutí nebylo vysloveně nutné. Mezi těmi současnými českými filmy, které nejsou lacinou romantickou komedií, patří Bourák mezi ty dobré kousky s jemným retro nádechem a dobrou satirou. Navíc velice dobře funguje rámování příběhu do stylového koncertu (výborná zejména Černochová a Graves) a Veronika Marková si klidně může připsat všechny frčky za objev roku, protože tak přirozená mladá herečka tu už dlouho nebyla. ()
První polovina ještě relativně zajímavá a zábavná, ovšem Bourák si to neudrží, začne být zdlouhavý a posléze nudit a překlene se do úplného absurdna. Ale Trojan si to dost dává. ()
Vůbec netuším, proč tahle nahodilá záležitost vznikla. Na plátně se postupně vystřídá pozoruhodná přehlídka tragických postav, ani nemám nějak chuť se k nim vyjadřovat. Natožpak k samotnému „ději“, ve kterém se objevuje čerstvě platný městský zákaz hazardu, vyřizování účtů místní mafie či unavená rodina otce, který se zasekl v osmdesátkách. Vztahy jsou tu křehké i divné zároveň, celé je to přeplácané nejrůznějšími motivy a je tam tak nějak trocha od všeho. Ondřej Trojan se měl možná držet své standardní letité pauzy mezi filmy a tohle si odpustit. Do projektu namočil spoustu kvalitních herců i lidí za kamerou, kteří si něco podobného nezasloužili. Formálně je to poměrně výrazné a veskrze fajn, ale ta podivná pachuť na patře zůstává. Navíc je to pocitově mnohem delší než v reálu. ()
Film, který se mi přesně trefil do nálady. Byť nejsem fanynka Elvise (nebo právě proto?) mě ta stylizace bavila. Možná na druhý pokus půjdu s hvězdičkou dolů, netuším, ale tohle byla za poslední dobu česká komedie bez míchání žánrů u které jsem vypnula a bavila se. Výborná Veronika Marková, to děvče chci ještě vidět! ()
Jasně, to beru.. Elvis forever! Jak si bratři Trojanovi, tak nějak udělali film. Ale, jo.. nakonec mě to rozhýbalo (nebo to byl ten průjem.. :-). A víc než Ivan Trojan zaujal Jiří Macháček.. ten byl jedlej. ()
Dramaturgické selhání epických rozměrů. Ve filmu nedává vůbec nic smysl, žánrově se skáče páté přes deváté, jednotlivé scény vypadají, jako by byly natočeny podle různých verzí scénářů. Zpočátku se zdá, že příběh je "vyprávěn písní" zpěvákem rockabilly kapely, pak zase jakože ne... Hrůzostrašným způsobem se nakládá se zlem, které je zde vsazeno do dost nepatřičného komediálního rámce. Celý film působí dojmem, že si tvůrci snad i byli vědomi, že to nikam nevede, ale snažili se film nějak uplácat dohromady, aby to vydalo na celovečerák, protože zastavit produkci by se jim finančně nevyplatilo... Hvězdička za pár izolovaných skečů a za Trojana, kvůli kterému je koukání alespoň trochu snesitelné. ()
šanci jsem tomu dal, ale nezvládl jsem to...Ivan záviděl Dejdáru roli rockovýho mrouska, tak mu brácha Ondra dal k narozkám roličku... ()
Hrůzné.. ta hudba je přímo děsivá a všudypřítomná, tak se mmj. pozná špatný kus. ()
Historky z podsvětí, tedy historky ze Šlukdorfu se moc nepovedly. Když dva dělají totéž není to totéž a Trojan není Tarantino. Tak nějak ani moc netuším co to vlastně mělo sdělit. Další provinční komedie o podivných lidičkách mixnutá rokenrolem? Ivan Trojan ani moc nepřekvapil. Poslední dobou bere vše co mu nabídnou a po punkvaření u národního dopravce mne jeho účast v tomto filmu vlastně ani moc nepřekvapila. Hodně mne mrzí Jirka Macháček.... Tohle fakt nemá za potřebí. U filmu jsem se zasmál jen jednou a to při Dulavově střelbě na špagát :-). Jako drama to nefungovalo vůbec, byť zřejmě o jakési sociální drama asi šlo. Jediný trochu zajímavější moment byla noční návštěva v garáži. A i ten vysněný kaďák byl nějaký orezlý, jako celý film. Co bylo hodně dobré byla hudba a písničky Ruppertova bandu. To byla moc příjemná záležitost a asi se podívám po soundtracku. Dávám tedy za jeden šetrný saponát. * ()
Je mi líto, kamera a výprava pěkná, ale jinak se to opravdu moc nedalo, nejvtipne, otravné. ... škoda ()
Ještě před zhlédnutím filmu Bourák bych Ondřeje Trojana s klidným srdcem zasadil mezi aktuálně nezajímavější filmové tvůrce a jeho filmy mezi ty nejvýraznější, které v naší zemi vznikají. Některé více (Občanský průkaz), některé méně (Toman), přesto by mně u každého nového filmu Ondřeje Trojana pálila zvědavost. V roce 2003 bylo jeho Želary navíc nominované na Oscara a je tak zatím posledním filmem z českých lesů a hájů, který to na největší možné filmové ocenění dotáhl alespoň v rámci nominace. Už proto mohl být člověka na Bouráka zvědavý, po jeho zhlédnutí bude ale hodně snadné Ondřeje Trojana odsoudit a na jeho případný příští film se těšit zase o trochu méně. Nechci totiž být přehnaně optimistický co se týče kvalit filmů, které dorazí do konce roku, něco mi ale říká, že o moc horších filmů už letos neuvidíme. Scénář k filmu napsal Petr Jarchovský, což je v rámci filmu taková sázka na nejistotu. Dřívější dvorní scénárista Jana Hřebejka totiž s pomocí Hřebejkem stojí za scénáři k filmům Šakalí léta, Pelíšky, Musíme si pomáhat, Pupendo, Nevinnost, Kawasikiho růže nebo Učitelka, zároveň je ale autorem scénáře také třeba k Zakázanému uvolnění nebo Zahradnictví, tudíž je co se týče kvalit Jarchovský nevyzpytatelný. Jarchovský je ale zároveň autorem scénáře k Želary a Občanskému průkazu a tak se dalo doufat, že i tentokrát si Jarchovský vybere silnější chvilku. Bohužel si jí ve finále nevybral ani Jarchovský ani Ondřej Trojan a ve finále bohužel snad ani Ivan Trojan. A vlastně všichni kolo! Je až bolestivě sledovat jak nejnovější film Ondřeje Trojana trpí těmi nejhoršími neduhy průměrné české komedie, které u nás za poslední dekádu vznikli. O to horší to je fakt, že zatímco u těch horších či skoro vyloženě příšerných českých komedií se alespoň občas objeví ta chvilka uchichnutí, zde jako by tyhle chvíle prostě nebyli. Tohle mi bylo nějak jasné už po prvních 5 minutách, kde je ve fiktivním městu Šlukdorf transparent ,, Komunysté, vraďte se!´ Mám se smát tomu, že jsou místní obyvatelé očividně hloupí? Mám v tom najít nějakou skrytou zprávu? Smutné je, že i já antikomunista jako by v tu chvíli s tímto transparentem soucítil. Ale to pouze v tom ohledu, že za komunistů vznikali opravdu vtipné české komedie, které měli zároveň skutečně co říct. Tedy přesný opak Bouráka. Už tenhle transparent ve mně vzbudil neklidné pocity. To jsem ale ještě nevěděl, že bude hůř. Mnohem hůř! Čekal jsem od této komedie trochu víc než jen, že se tu bude sázet na vtipy o šlapání do psích hoven a klasického si rýpnutí do romského odvětví našeho národa. Od Trojanovy novinky by člověk prostě čekal, že bude trochu svá a v žánru české komedie inovativní, jenže ve finále nasazuje brutální fuckáč někomu kdo něco takového očekává. Problém je ale v tom, že Bourák nefunguje ani jako komedie, ani jako černá komedie, ani jako romance či sociální drama. Smutné na filmu, který se označuje jako komedie je fakt když se smějete pasážím, které dle tvůrců být vtipné neměli. Nebo to alespoň nevypadá, že by zrovna tyto pasáže měli být k smíchu. Pasáže, kdy Jiří Macháček golfovou holí rozbije někomu lebku asi měli být cool, ve finále jsou ale pouze bolestivě úsměvné svým provedením. Podobný problém mám i s postavou Kamily u které jsem měl pocit, že se mi někdo snaží naservírovat silnou ženskou postavu u které mě po chvilce přestalo bavit počítat kolikrát komu řekne naser si a kolikrát se na někoho podívá kombinací hlubokého opovržení a nasrání. A to prosím není výtka herečce Veronice Markové, ale scenáristického uchopení této postavy. Silná ženská hrdinka se podle mně skutečně neudělá tak, že přidáme scény kdy cvičí, hází šipky do ,, figuríny´´ muže, který jí odkopnul nebo pořád někoho posílá do hajzlu. A pokud už samotný scénář nefunguje, herec to má poté o hodně těžší. Málo zkušená Marková se tak může snažit sebevíc, scénář jí ale přece jen neumožňuje z tak ploché postavy vykřesat něco víc. Jestli mě Bourák bolí skutečně kvůli jedné konkrétní osobě tak je to Ivan Trojan. Trojana skutečně pokládám za nejlepšího českého herce a bral jsem ho za herce co uhraje tak všechno. Role Bouráka mu ale nesedne, což opět není úplně jeho problém ale na rádoby cool frajírky Trojan asi úplně není. Bráchovi se asi ne neříká, přece jen byl to ale trochu úšlap stranou. Nutné si ale ujasnit jednu věc: BOURÁK rozhodně není cool. Je to jen vůl co má v hlavě auta, na rodinu sere a je zřejmě tak trochu prosťáček. Pokud vám nesedne protagonista tak je něco špatně a tohle prostě Jarchovský projel. Zajímavější postava je tu mafiána v podání Jiřího Macháčka, který ale ve finále nedopadne o moc líp a Macháček, který je v mých očích jako herec jen o level slabší než Trojan si tu bohužel taky vybral slabší chvilku, za tu ale opět může spíše scénář. Jeho Bingo ale nefunguje ani jako parodie na mafiána ani jako parodie na Normana Batese. Nejvíc tak ve finále svoje obsazení ustála Kristýna Boková, která má ale stejný problém jako všichni protagonisté a to fakt, že je její postava strašně jednoduchá. Reakce její postavy na manželskou nevěru je naprosto nevěrohodná a mrzí mě, že zrovna Boková, která se i v Tomanovi dokázala v jednoduché poloze herecky vyřádit to tady úplně nezvládla. Opět by se to ale nemělo vyčítat jí jako scénáři. Film se odehrává v roce 2018, všichni ale chodí kolem jako by vyrůstali v 50. letech. Možná zdejší móda, možná chyba v Matrixu, kdo by se vlastně nad tímhle chtěl věšet. Matěje Rupperta většinou vážně snesu, zde se ale jeho Monkey Business promění ve skupinu Mad Nut and Hit Raisins a on zde jako frontman vypráví hlavní zápletku jako legendu. On a tři doprovodné vokalistky jsou poté tvůrci takových hitů jako "Bad boy, bad, boy, bad boy, leave me alone. Slow down, slow down, slow down, slow down and go´´. Vážně! Jestli si někdo chtěl na úplném začátku z tohohle filmu dělat srandu a bral to jako silný metahumor tak se dá vše pochopit a začít zase věřit v boha. Něco mi ale říká, že tu nic takového nebylo. Je to smutné, protože na tom filmu jsou vlastně jisté peníze vidět a tvůrci, kteří na ním pracovali jinde fakt váleli. Vše zde na mně ale působilo odfláknutě a je to ten film co je každých pět minut snad ještě bolestivější. Je to skutečně jakoby někoho napadlo tenhle film udělat- Bude tam tak trochu infantilní frajírek zaseklý v padesátkách, mafián zabiják s golfovou holí, rádoby silná ,, girl power´´ dcera toho frajírka, budeme si dělat prdel z romů a doufat, že pár těch lidí, kterým přijdou ty ,, české klenoty posledních let´´ vtipné se pobaví i zde. A to se skutečně stálo, protože jsem po odchodu z sálu slyšel výrazy okolo toho jak to jako odpočinková zábava nebylo špatný. Na mně to ale bylo trochu moc a to jsem se potom ještě rozpomněl na ve filmu lehké naťuknutí MeToo v té nejhorší možné podobě, fakt, že se z nějakého filmu bar ve filmu jmenuje Titanic (a používá stejné písmo jaké použila filmová klasika Jima Camerona!) a především na hlášku- 1) Tu kunu sežral orel! 2) To nebyl orel, to bylo káně myšilov 1) S tebou je všechno tak nádherně o držku!-Do toho jsem po jedné scéně kdy Macháčkův mafián řekne, že si to vyřídí s lidmi, kteří vykradli jeho bar a zranili jeho barmanku čekal minimálně skutečná mafiánská jtka i když by to dost možná hraničilo s jiným žánrem. To co ale přijde potom je něco neskutečnýho! Pak jsem si říkal, že je to pořád vlastně komedie, potom ale k tomu brutálnímu vraždění přece jen došlo! A proč se na jedné fotce používá pozadí z Pulp Fiction na které jsou jen dodělány postavy Trojana a Bokové? Proč je ten photoshop tak strašně odfláklý? Jaký je krom jednoho důvodu smysl existence postavy Kryštofa Hádka? A proč se v tolika záběrech kladl prim na policistu v podání Jaroslava Dulavy, který ve filmu neudělá téměř nic? A jaký postoj mám ve finále vlastně mít k Bingovi? Asi stačilo! Bourák je ten typ filmu, který nemá pevné základy a pekelně na to doplácí. Zamrzí to kvůli jinak slušnému režisérovi a obvykle velmi fajn hercům a také kvůli faktu, že si zde Jarchovský vybral tu snad skutečně nejhorší možnou chvilku. Ten film nefunguje jako nic, není vtipný ani zajímavý a je místy skutečně k pláči. Na odpad to není, protože jisté profesionální zázemí a občasná tvůrci nápaditost tam pořád občas je, přesto to ale bolelo. A slovy to asi nejde vyjádřit jinak než tímhle odkazem, který nám alespoň připomene jednu z těch nejlepších komediálních českých věcí za uplynulou dekádu. Ale především skutečně co nejlépe vyjádří mé finální pocity: https://www.youtube.com/watch?v=EpgDsclzlfc&feature=youtu.be&t=42%22%3Ehttps://youtu.be/EpgDsclzlfc?t=42%3C/a%3E () (méně) (více)
Film, ve kterém znějí repliky jako „Auto může být vojetý, holka ne“, film, ve kterém jedna z postav cestuje po republice s pomocí „Šukmapy“ (která vážně slouží k tomu, co vás asi napadne jako první), film, ve které je pes jedinou živou bytostí, která jedná konzistentně. ___ Mělo by jít o černou letní komedii, která vám zlepší náladu. Mě teda Bourák uvrhl do skličujících úvah nad tím, jak mohlo mnoho lidí zastupujících různé instituce připustit, aby něco takového vzniklo. Možná nejsem vhodným divákem. Ale kdo je? Lidi, kteří mají garáž polepenou plakáty s pin-up girls, sní o tom, že si pořídí „kaďák“ a kapely jako Elvis Presley Revival Band neposlouchají jen z recese? Myslím, že ani oni by nebyli nadšeni z filmu bez ujasněného žánru, míry nadsázky nebo pravidel fikčního světa.___ V zásadě jde o nahodilé seskupení historek okouzlených „pomádovou“ estetikou Spojených států padesátých let (která je napodobována zvláštně humpoláckým stylem, vč. zadních projekcí, což je místy zřejmě znak toho, že tvůrci neměli na realizaci filmu dost času a peněz). ___ Na začátku je naznačeno, že ony historky vypráví coby místní urban legends Matěj Ruppert aka frontman rockabilly kapely, jejíž písničky provázejí celý film (a taky u nich se vzhledem k prostotě textů těžko určuje, zda mají být poctou, nebo parodií). S tímhle mytologizujícím narativním rámcem, který by alespoň trochu vysvětloval, proč film nedrží pohromadě a je k hovadskému protagonistovi nekritický, se ale víc nepracuje, a další postavy jsou po slibném rozjezdu uváděny na scénu již bez Ruppertova přičinění. Po většinu stopáže, která je kvůli nedobré rytmizaci pocitově asi trojnásobně delší než uvádí distribuční list, není zřejmé, oč postavám běží, proč se chovají tak, jak se chovají, resp. proč už se nechovají tak, jak se dosud chovaly.___ Některé scény pouze nemají jiskru (natož aby byly vtipné, nápadité nebo nekřečovitě zahrané), u jiných jsem si zřetelně uvědomoval, jak ze mě film vysává veškerou životní energii (během dlouhého, divadelně strnulého nočního dialogu s Elvisem, kterého hraje sám Ondřej Trojan a který se s hlavním hrdinou dělí o životní moudra typu „ženský potřebujou odevzdávat svoji lásku“, jako kdyby se zastavil čas).___ Celý příběh je zasazen do Šlukdorfu (ptž Šluknov + Varnsdorf, slovní hříčka, hahaha), kde všichni „pičují“ ostošest a pobírají dávky. Vedle lidí bez práce a gamblerů zde žijí akorát mafiáni a prostitutky. Jejich jedinou nadějí jsou bohatí němečtí sousedi. Sami se svými životy nic nezmůžou. Titulní Bourák má své auto a milenku raději než manželku a dceru. Je zjevně bez peněz, nezodpovědný, marnivý, infantilní, egoistický a tak trochu kretén. Manželka jej přesto obdivuje, neb jeho posedlost auty interpretuje jako alespoň „nějakej zájem o svět“. O jeho záletech, zahrnujících projížďky autem, hlášky jako „já mám normálně orgáč“ i mrtvou kunu, zřejmě jako poslední z celého města neví. Zanevře na něj až poté, co jej během jedné z řady vycpávkových hudebních scén uvidí tančit s milenkou. Dcera (!) otce za trest vykáže do garáže, kam mu musí polévku poté, co si obuje červené lodičky, obleče žluté letní šaty a nasadí blond paruku (??!)... Do Bourákovy manželky je zamilován místní mafián Bingo, který jako kdyby v nějaké z raných verzí scénáře měl být hlavní postavou příběhu namísto Bouráka, protože je mu věnováno srovnatelné množství prostoru. Do toho je přimíchán ještě dálkový řidič Kryštofa Hádka, kterého Bourákova dcera Kamila sice nenávidí, ale přesto se s ním vyspí pár vteřin poté, co jej spatří ve dveřích... atd., jedno wtf vedle druhého. To vše je prokládáno zmíněnými písničkami Romana Holého, scénami s Ivanem Trojanem řídícím auto a random záběry ženských nohou na vysokých podpatcích a ženských zadků v krátkých sukních.___ Jednotlivé linie jsou propojené tím nejlínějším způsobem (pokud vůbec nějakým) a celý film zhruba od patnácté minuty budí dojem totální scenáristické a režisérské rezignace na smysl a systém. U díla, v němž se řeší krize středního věku a které jako kdyby i vzniklo v rámci snahy popasovat se s vlastní tvůrčí krizí, to vlastně má jistou logiku. 25% () (méně) (více)